особливі види мита;
акцизний податок;
податок на додану вартість.
Під час зазначення суми фактично сплачених митних платежів за рахунок власних коштів за митними деклараціями враховуються також суми доплати або повернення митних платежів у разі складання відповідного аркуша коригування.
Дані про суми сплачених митних платежів за митними деклараціями необхідно зазначити окремо в розрізі таких періодів:
за період протягом календарного року, в якому подається заява, з початку такого року та до закінчення календарного кварталу, який передує календарному кварталу, в якому подається заява;
окремо за кожен із попередніх трьох календарних років, що передують календарному року, в якому подається заява, з урахуванням дати утворення підприємства.
Якщо заява подається в першому календарному кварталі календарного року, дані про оформлені митні декларації та задекларовану за ними фактурну вартість зазначаються тільки за попередні три календарних роки.
У разі коли підприємство не існувало в будь-якому із зазначених періодів, у відповідному періоді необхідно зазначити "не застосовується".
Інформація зазначається за такою формою:
Рік | Ввізне мито, тис. гривень | Вивізне мито, тис. гривень | Особливі види мита, тис. гривень | Акцизний податок, тис. гривень | Податок на додану вартість, тис. гривень |
Пункт 1.2.5
Під "запланованими змінами" розуміють зміни, які можуть вплинути на організаційні процеси підприємства, дотримання критеріїв/умов для надання авторизацій та умов, визначених в авторизаціях, оцінку ризиків у міжнародному ланцюзі постачання товарів. До зазначених змін можуть належати, наприклад, звільнення та/або прийняття на роботу працівників, що мають ключове значення для зовнішньоекономічної діяльності підприємства або процесів, важливих для дотримання критеріїв/умов для надання авторизацій та умов, визначених у авторизаціях; зміни в системі бухгалтерського або складського обліку; заплановане використання нових об'єктів; підписання договорів з новими учасниками міжнародного ланцюга постачання товарів.
Підрозділ 1.3. Інформація з митних питань та митна статистика
У відповідях на питання цього підрозділу необхідно зазначити "не застосовується" у разі, коли підприємство:
подає заяву про надання авторизації на застосування спрощення "загальна гарантія" або аналогічного транзитного спрощення;
виконує виключно роль виробника, перевізника або експедитора.
Відповідь "не застосовується" на питання пунктів 1.3.3 - 1.3.5 необхідно зазначити у разі, коли підприємство подає заяву про надання авторизації на застосування транзитного спрощення.
( абзац перший підрозділу 1.3 розділу 1 замінено абзацами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 1.3.1
Відповідь "так" на питання підпункту "а" надається, якщо підприємство самостійно здійснює митні формальності без залучення митного представника (наприклад, не користується послугами митного брокера для подання митних декларацій).
Якщо підприємство виконує роль митного представника, на питання підпункту "а" надається відповідь "ні".
Відповідь "так" на питання підпункту "б" надається, якщо підприємство залучає митного представника для здійснення митних формальностей (наприклад, митного брокера для подання митних декларацій).
У разі одночасної відповіді "так" на питання підпунктів "а" і "б" надається роз'яснення, за яким принципом здійснюється розподіл між самостійним виконанням митних формальностей та виконанням митних формальностей із залученням митного представника.
У підпункті "в" необхідно зазначити лише найменування найбільш значних клієнтів підприємства за календарний рік, в якому подається заява підприємства про надання авторизації, та попередні три календарних роки з урахуванням інформації, наявної на підприємстві, щодо кількості митних декларацій, митних формальностей, що здійснюються під час митного контролю та митного оформлення, та суми коштів, отриманих підприємством за надані послуги. При цьому саму інформацію щодо кількості митних декларацій, митних формальностей, що здійснюються під час митного контролю та митного оформлення, та суми коштів, отриманих підприємством за надані послуги, в анкеті самооцінки зазначати не потрібно.
( пункт 1.3.1 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 1.3.2
У підпункті "a" зазначаються прізвище, власне ім'я, найменування посади працівника, який відповідає за визначення класифікаційних кодів товарів згідно з УКТЗЕД, або якщо для виконання цієї роботи підприємством залучаються інші суб'єкти господарювання, зазначаються їх найменування та коди згідно з ЄДРПОУ.
У підпункті "б" зазначається інформація про те, чи вносяться в облікові картки товарів (за наявності) їх коди згідно з УКТЗЕД, ставки мита, акцизного податку та податку на додану вартість, а також в який спосіб підприємством здійснюється контроль за правильністю визначення класифікаційних кодів товарів згідно з УКТЗЕД відповідною особою (наприклад, перевірка достовірності зазначення хімічного/фізичного складу товарів у документах, внесення відповідних обов'язків до посадових інструкцій, регулярне навчання відповідних працівників).
У підпункті "в" у разі вживання заходів, визначених у підпункті "б", необхідно описати порядок документального оформлення будь-яких змін, що вносяться, наприклад, в облікові картки товарів, щодо організації контролю за правильністю визначення класифікаційних кодів товарів згідно з УКТЗЕД, інформування про такі зміни осіб, які відповідають за визначення класифікаційних кодів товарів згідно з УКТЗЕД, регулярності здійснення таких заходів.
( абзац третій пункту 1.3.2 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
У підпункті "г" необхідно зазначити хто, у який спосіб та з якою періодичністю переглядає правильність класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вносить (уточнює) відповідні відомості до записів облікових карток товарів та інші відповідні записи, а також інформує осіб, яких це може стосуватися (наприклад, митного представника, спеціалістів із закупівель, ведення бухгалтерського та складського обліку).
У підпунктах "б" і "г" у разі залучення інших суб'єктів господарювання для здійснення таких заходів описується, у який спосіб підприємством забезпечується контроль за правильністю та повнотою здійснення суб'єктами господарювання заходів та їх відповідністю потребам підприємства.
У підпункті "ґ" зазначаються джерела інформації, які використовуються підприємством для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД (наприклад, внутрішня база даних щодо класифікації товарів, інформація про прийняті класифікаційні рішення, опублікована на офіційних сайтах державних органів або сайті Всесвітньої митної організації).
Пункт 1.3.3
У підпункті "а" зазначаються прізвище, власне ім'я, найменування посади працівника, який відповідає за визначення митної вартості товарів, або якщо для виконання цієї роботи залучаються інші суб'єкти господарювання, зазначаються їх найменування та коди згідно з ЄДРПОУ.
У підпунктах "б" і "в" у разі залучення інших суб'єктів господарювання для здійснення таких заходів описується, у який спосіб підприємством забезпечується контроль за правильністю та повнотою здійснення суб'єктами господарювання заходів та їх відповідністю потребам підприємства.
У підпункті "б" зазначаються заходи для забезпечення правильного визначення митної вартості (наприклад, перевірка наявності договорів/зобов'язань щодо сплати роялті, страхових платежів тощо, повнота декларування складових митної вартості, внесення відповідних обов'язків до посадових інструкцій, регулярне навчання відповідних працівників).
Опис заходів для забезпечення правильного визначення митної вартості повинен включати інформацію про:
метод (методи) визначення митної вартості, що використовується (використовуються);
заповнення та надання відомостей про визначення складових митної вартості (у разі необхідності їх надання);
визначення митної вартості товарів;
урахування вартості витрат на транспортування та страхування;
забезпечення інформування працівника, відповідального за митні питання на підприємстві, або митного представника про необхідність включення роялті та/або ліцензійних платежів до митної вартості оцінюваних товарів;
забезпечення інформування працівника, відповідального за митні питання на підприємстві, або митного представника про необхідність включення частини виручки від будь-якого подальшого перепродажу оцінюваних товарів, їх використання або розпорядження ними на митній території України, що прямо чи опосередковано сплачується на користь продавця-нерезидента;
забезпечення інформування працівника, відповідального за митні питання на підприємстві, або митного представника про необхідність включення витрат, пов'язаних з комісіями або брокерськими винагородами (крім комісійних витрат за закупівлю), які понесені імпортером;
забезпечення інформування працівника, відповідального за митні питання на підприємстві, або митного представника про необхідність включення витрат, пов'язаних з вартістю упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами, а також вартості інших пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням.
У підпункті "г" зазначається, хто, у який спосіб та з якою періодичністю переглядає правильність декларування митної вартості товарів, вносить (уточнює) відповідні відомості до облікових записів, а також інформує осіб, яких це може стосуватися (наприклад, митного представника, спеціалістів із закупівель, ведення бухгалтерського та складського обліку).
( абзац тринадцятий пункту 1.3.3 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 1.3.4
У підпункті "в" заходи для забезпечення перевірки достовірного декларування країни походження товарів повинні включати контроль щодо:
( абзац перший пункту 1.3.4 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
права експортера надавати документи, що підтверджують преференційне походження товарів, які імпортуються підприємством;
виконання правил "прямого транспортування", "прямого контракту" тощо (за наявності таких вимог у відповідній міжнародній угоді);
наявності дійсного та оригінального сертифіката про походження або декларації про походження (декларації-інвойса) під час застосування преференцій;
відповідності сертифіката про походження або декларації про походження (декларації-інвойса) конкретній партії товарів, а також виконання правил визначення країни походження;
відсутності можливості повторного використання сертифіката про походження або декларації про походження (декларації-інвойса) для інших партій товарів;
застосування преференції під час імпорту в межах періоду дії сертифіката про походження або декларації про походження (декларації-інвойса);
надійного зберігання оригіналів сертифікатів про походження або декларацій про походження (декларації-інвойса) як елемента аудиторського сліду.
У підпункті "г" процедури щодо видачі підприємством документів, що підтверджують походження товарів для їх експорту, передбачають можливість забезпечувати:
( абзац дев'ятий пункту 1.3.4 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
відповідність товарів для отримання експортних преференцій, наприклад відповідність правилам визначення країни походження;
надійне зберігання як елемента аудиторського сліду всіх необхідних документів, розрахунків, відомостей, описів процесів, що підтверджують преференційне походження та дозволяють отримати/видати сертифікат про походження/декларацію про походження (декларацію-інвойс);
своєчасне підписання та видачу уповноваженим працівником підприємства відповідних документів, наприклад, декларації про походження (декларації-інвойса) або документів, необхідних для отримання сертифіката про походження;
своєчасне отримання статусу уповноваженого (схваленого) експортера від митного органу для складення декларації про походження (декларації-інвойса) на партії товарів, якщо їх вартість перевищує суму, встановлену відповідною міжнародною угодою;
надійне зберігання сертифікатів про походження, що ще не були використані;
надання сертифікатів про походження на вимогу митного органу під час експорту.
Пункт 1.3.5
Зазначається найменування країн походження, найменування та місцезнаходження виробників (за наявності), найменування товарів та їх коди згідно з УКТЗЕД, щодо яких установлено особливі види мита.
Розділ 2. Дотримання вимог митного та податкового законодавства України, а також відсутність фактів притягнення до кримінальної відповідальності
Підрозділ 2.1. Відсутність фактів притягнення до кримінальної відповідальності та накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил
Пункт 2.1.1
На вимогу комісії з оцінки відповідності підприємство повинно надати витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" (повний) щодо відповідних осіб підприємства.
( пункт 2.1.1 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 2.1.2
Якщо підприємство було утворено менше ніж три роки тому, необхідно надати інформацію за період фактичного існування підприємства.
Заходи, передбачені в підпункті "б", які були вжиті з метою недопущення випадків порушення вимог митного та/або податкового законодавства в майбутньому, зокрема, можуть включати:
призначення особи на підприємстві, відповідальної за проведення моніторингу з метою виявлення порушень/помилок, у тому числі таких, що можуть свідчити про можливе вчинення кримінальних порушень, та повідомлення про виявлені порушення/помилки митним та іншим державним органам;
встановлення вимог до здійснення контролю з питань правильності, повноти та своєчасності ведення обліку та сплати митних платежів, збереження облікових документів та матеріалів (наприклад, митних декларацій, заяв на повернення помилково або надміру сплачених митних платежів тощо), дотримання умов дозволів, що надаються митними органами, а також періодичності такого контролю;
проведення аудиту підприємства для забезпечення якості внутрішніх процесів шляхом запровадження внутрішнього аудиту або залучення для виконання цієї роботи інших суб'єктів господарювання;
визначення способів інформування працівників підприємства про вимоги до процесів/зміни у процесах;
проведення самостійного моніторингу підприємством щодо дотримання вимог податкового та митного законодавства;
залучення до контролю за дотриманням процедур керівного складу підприємства.
Підрозділ 2.2. Відомості про авторизації та/або дозволи, для отримання яких зверталося підприємство
Пункт 2.2.1
У відповіді на питання підпункту "б" цього пункту необхідно зазначити інформацію про відмову в отриманні, зупинення, скасування чи анулювання будь-яких авторизацій та/або дозволів, що надаються митним органом (авторизації АЕО, авторизації на застосування спрощень (в тому числі транзитних), авторизації на застосування процедури кінцевого використання товарів, рішення щодо зобов'язуючої інформації, дозволи на відкриття та експлуатацію складу тимчасового зберігання, митного складу, поміщення товарів у митний режим переробки тощо), для отримання яких зверталося підприємство.
Розділ 3. Належна система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощення, визначеного пунктом 1 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічного транзитного спрощення цей розділ не заповнюється, крім надання відповіді на питання підпункту "б" пункту 3.5.5 анкети самооцінки.
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощення, визначеного пунктом 2 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічного транзитного спрощення у відповідях на пункти 3.2.2, 3.5.2 - 3.5.4, 3.8.1, 3.8.4, підпункт "а" пункту 3.5.5 та пункти підрозділів 3.6 та 3.7 анкети самооцінки необхідно зазначити "не застосовується".
( розділ 3 доповнено новим абзацом другим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощення, визначеного пунктом 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічного транзитного спрощення у відповідях на пункти 3.2.2, 3.5.3, 3.5.4, 3.8.1, 3.8.4, підпункт "а" пункту 3.5.5 та пункти підрозділів 3.6 та 3.7 анкети самооцінки необхідно зазначити "не застосовується".
( розділ 3 доповнено новим абзацом третім згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014, у зв'язку з цим абзаци другий - сьомий вважати відповідно абзацами четвертим - дев'ятим )
Система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації включає, зокрема, обробку та відслідковування обліку клієнтів та постачальників, замовлень клієнтів, замовлень на закупівлю товарів у постачальників, рух запасів у процесі виробництва, інвентаризацію залишків запасів, звіти про результати інвентаризації запасів на різних етапах господарської діяльності та періодичність її проведення, ідентифікацію запасів, готових для транспортування, переміщення між етапами господарської діяльності та відвантаження.
З метою забезпечення відповідності критерію "належна система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації" підприємство має підтримувати таку систему бухгалтерського обліку, яка давала б можливість проведення документальних перевірок.
Щоб забезпечити митним органам можливість застосовувати необхідні контрольні заходи, підприємство повинно надати їм доступ до облікових записів у будь-який з наведених способів за погодженням із митним органом або комісією з оцінки відповідності:
з робочого місця на території підприємства (незалежно від способу ведення облікових записів (в електронному вигляді чи на паперових носіях та в тому вигляді, в якому вони ведуться); та/або
з робочого місця посадової особи митного органу із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних технологій (наприклад, шляхом організації віддаленого доступу); та/або
шляхом надання витягів із системи обліку узгодженого змісту та в узгодженому форматі.
Підрозділ 3.1. Запис аудиту (аудиторський слід)
Запис аудиту надає можливість відслідковувати операції, пов'язані з товарними потоками: від надходження товарів на підприємство, під час їх руху у процесі господарської діяльності (наприклад, обробка, зберігання тощо) і до відвантаження з підприємства. Запис аудиту передбачає збереження облікових записів за попередні періоди та дає можливість відслідковувати одиницю даних від моменту її внесення до одного облікового реєстру до моменту переміщення цієї одиниці даних до іншого облікового реєстру.
Поняття "запису аудиту (аудиторського сліду)" є ширшим за поняття "подвійного запису" в бухгалтерському обліку, оскільки передбачає перехресне посилання не лише між рахунками бухгалтерського обліку, але і між будь-якими обліковими записами та їх джерелами (зокрема документами).
Для цілей отримання авторизації облікова система підприємства повинна відповідати принципам бухгалтерського обліку та фінансової звітності, національним положенням (стандартам) бухгалтерського обліку або міжнародним стандартам фінансової звітності та забезпечувати повноцінний запис аудиту. Облікова система включає, зокрема, регістри та журнали з обліку руху грошових коштів, активів, запасів, розрахунків із контрагентами/діловими партнерами за придбані/продані товари (роботи, послуги), фінансову та управлінську звітність.
З метою забезпечення відповідності критерію "належна система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації" аудиторський слід включає можливість відслідковування зазначених операцій шляхом посилання облікових записів на їх джерело:
замовлення товарів;
продаж, передача товарів у використання (наприклад, оренда, дарування);
закупівля, отримання товарів у використання (наприклад, оренда, дарування);
здійснення інвентаризації;
зберігання (з можливістю відслідковування місця зберігання конкретного товару);
виробництво (з можливістю відслідковування переміщення запасів між різними підрозділами, залученими у процесі виробництва, якщо здійснюється приймання-передача запасів між підрозділами);
виконання митних формальностей (оформлені митні декларації та інша документація);
прийом та відвантаження товару;
транспортування (наприклад, товари в дорозі);
облік розрахунків з постачальниками та клієнтами.
Підрозділ 3.2. Система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації
Пункт 3.2.1
Зазначається, яке саме комп'ютерне обладнання та програмне забезпечення використовується підприємством:
обладнання (окремі персональні комп'ютери, не об'єднані в мережу, персональні комп'ютери, об'єднані в мережу, інше);
операційні системи (Windows, UNIX тощо);
комп'ютерні системи та програми (при цьому зазначається найменування постачальника/розробника): інтегрована система управління підприємством (ERP), системи ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації, системи та програми для автоматизації діяльності малих та середніх підприємств, системи та програми, створені самостійно або на замовлення підприємства.
Необхідно буде також продемонструвати комісії з оцінки відповідності процеси/процедури, які можуть бути пов'язані з:
рівнем автоматизації, у тому числі інтеграцією та взаємним доступом/обміном інформацією між основною комп'ютерною системою та системою, що використовується для митних цілей;
апаратним обладнанням (локальна мережа, сервер тощо) та операційними системами, що використовуються підприємством;
наявністю окремого середовища для розроблення, тестування та продуктивної роботи системи;
розділенням функцій між користувачами;
здійсненням управління правами доступу користувачів до різних компонентів/функцій комп'ютерної системи (зокрема, у який спосіб здійснюється управління);
здійсненням контролю за змінами в інформаційних системах;
проведенням будь-яких доопрацювань стандартних версій програмного забезпечення для потреб підприємства;
забезпеченням безпеки та надійності інформаційних систем;
планом рахунків, що використовується підприємством, інтегрованим у систему ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації;
відображенням у системі ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації зобов'язання щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість та інших платежів, які адмініструються митними органами;
використанням підприємством пакетної обробки даних (якщо так, необхідно надати інформацію, для яких операцій вона використовується та через які проміжки часу обробляється така інформація);
обліком товарних запасів та обліковими записами про здійснення розрахунків;
здійсненням контролю даних в разі, коли їх обробка здійснюється іншим суб'єктом господарювання (провайдером таких послуг).
Пункт 3.2.2
У випадку подання заяви про надання авторизації АЕО-Б, авторизації на застосування спрощення, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
Якщо підприємство не здійснює операцій з іноземними товарами, або специфіка діяльності підприємства не передбачає операцій з надходження, зберігання, відвантаження на/з об'єктів підприємства товарів, які переміщуються або плануються для переміщення у міжнародному ланцюзі постачання товарів, у відповіді необхідно зазначити "не застосовується".
( абзац другий пункту 3.2.2 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 3.2.3
У разі коли операції з обробки та збереження комп'ютерних даних системи ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації розподілені між декількома місцями, зазначається інформація, які саме дії виконуються в кожному з місць.
Підрозділ 3.3. Система внутрішнього контролю
З метою забезпечення відповідності критерію "належна система ведення бухгалтерського обліку, комерційної та транспортної документації" на підприємстві повинні бути впроваджені такі організаційна структура та процедури, пов'язані із прийняттям і виконанням управлінських рішень, що відповідають змісту та масштабам його діяльності, забезпечують ефективне управління та контроль за операціями з товарами, а також виявлення несанкціонованих дій і правопорушень.
Пункт 3.3.1
Система внутрішнього контролю включає, наприклад, розроблені робочі інструкції, інструкції з виявлення помилок, механізми контрольних перевірок, результати проведення перевірок, інструктажі та тренінги, заходи з підвищення кваліфікації, сертифікації тощо.
Комісії з оцінки відповідності необхідно надати докази проведення періодичного перегляду системи внутрішнього контролю, у тому числі відповідних інструкцій, оформлення в установленому на підприємстві порядку будь-яких змін до них та інформування відповідних працівників про зазначені зміни.
Пункт 3.3.2
До перевірок процедур внутрішнього контролю можуть належати:
внутрішні перевірки (зокрема в межах компаній групи);
перевірки із залученням аудиторів, суб'єктів аудиторської діяльності чи інших суб'єктів господарювання (за власною ініціативою або на замовлення інших суб'єктів господарювання, наприклад клієнтів);
перевірки митними або іншими державними органами.
Комісії з оцінки відповідності необхідно надати наявні звіти з проведення перевірок чи інші аналогічні документи, а також інформацію про заходи, вжиті з метою виправлення виявлених недоліків.
Пункт 3.3.3
Базова та довідкова інформація - ключова інформація, що використовується в господарській діяльності підприємства, наприклад, найменування та місцезнаходження клієнтів, постачальників, облікові картки товарів тощо.
Підрозділ 3.4. Товарні потоки
Якщо специфіка діяльності підприємства не передбачає здійснення операцій, наведених у цьому підрозділі, з товарами, які переміщуються або плануються для переміщення у міжнародному ланцюзі постачання товарів, у відповідях на питання цього підрозділу необхідно зазначити "не застосовується".
( абзац перший підрозділу 3.4 розділу 3 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Пункт 3.4.1
Процедури реєстрації товарних потоків, що стосуються надходження товарів, можуть охоплювати:
замовлення товарів;
підтвердження замовлення;
відправлення товарів їх постачальником;
вимоги до супровідної документації;
транспортування товарів до підприємства або безпосередньо до клієнтів підприємства;
отримання товарів підприємством або клієнтами підприємства, а також здійснення контролю за відповідністю таких товарів замовленню, цілісністю їх пакування тощо;
здійснення розрахунків за товари;
проведення обліку запасів.
Процедури реєстрації товарних потоків, що стосуються зберігання товарів, можуть охоплювати:
чітке визначення місць, призначених для зберігання товарів;
способи зберігання для небезпечних/шкідливих товарів;
методику реєстрації запасів (за вартістю та/або кількістю);
періодичність проведення інвентаризації;
звірку відповідності облікових даних підприємства з даними інших суб'єктів господарювання в разі використання приміщень таких суб'єктів для зберігання товарів підприємства;
облік товарів у тимчасових місцях їх зберігання (за наявності).
Процедури реєстрації товарних потоків, що стосуються виробництва товарів, можуть охоплювати:
складення замовлення на виробництво;
вилучення та доставку запасів із місць їх зберігання на виробництво;
виробництво, визначення відповідальних працівників, ведення облікових записів;
наявність технологічних схем виробництва та їх дотримання;
облік виготовленої продукції та невикористаних запасів.
Процедури реєстрації товарних потоків, що стосуються відвантаження товарів, можуть охоплювати:
отримання замовлення від клієнтів підприємства та організацію виробництва;
підготовку замовлення на відвантаження;
інформування складу про замовлення на придбання/відвантаження товарів;
інструкції для іншого суб'єкта господарювання, якщо товари підприємства зберігаються на його складі та/або транспортуються ним;
сортування, комплектування, пакування товарів;
контроль отримання розрахунку за товари;
оновлення облікових даних щодо запасів.
Пункт 3.4.2
У випадку подання заяви про надання авторизації АЕО-Б, авторизації на застосування спрощення, визначеного пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, наявність процедур ідентифікації у системі обліку запасів іноземних товарів за їх митним статусом під час надходження запасів, а також виокремлення відомостей про товари з різним митним статусом та визначення місця їх зберігання під час зберігання запасів не вимагається.
( абзац перший пункту 3.4.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Процедури перевірки та контролю обліку запасів під час надходження можуть охоплювати:
контроль відповідності між даними замовлення та фактично отриманими запасами;
процедури повернення/відмови від товарів, які надійшли, а також спосіб узгодження внутрішніх процедур підприємства з постачальниками;
облік та повідомлення про виявлені надлишки або нестачу запасів;
ідентифікацію та виправлення помилкових облікових записів про запаси;
ідентифікацію в системі обліку запасів іноземних товарів за їх митним статусом.
( абзац сьомий пункту 3.4.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Процедури перевірки та контролю обліку запасів під час зберігання можуть охоплювати:
облік та контроль залишків;
виокремлення відомостей про товари з різним митним статусом та визначення місця їх зберігання;
облік переміщення запасів між різними місцями їх зберігання/місцями здійснення операцій із запасами в межах одного приміщення або між різними об'єктами та приміщеннями;
процедури в разі пошкодження або руйнування (знищення, втрати тощо) запасів, виявлення їх надлишків або нестачі.
Процедури перевірки та контролю обліку запасів під час виробництва можуть охоплювати:
( абзац тринадцятий пункту 3.4.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
моніторинг і контроль за процесом виробництва (зокрема за обсягом виходу готової продукції);
порядок дій у разі виявлення невідповідностей, відхилень, порушень технологічних схем виробництва, наявних процедур тощо;
порядок дій у разі виявлення відхилень щодо утворення відходів, побічних продуктів, втрат під час процесу виробництва;
контроль якості готової продукції та облік його результатів;
процедури утилізації/видалення відходів (зокрема небезпечних).
Процедури перевірки та контролю обліку запасів під час відвантаження можуть охоплювати:
повідомлення про видачу та відправлення запасів;
транспортування товарів до клієнта підприємства або до кордону;
випуск рахунків та інших необхідних для продажу платіжних документів;
надання необхідних інструкцій перевізнику, експедитору тощо;
випуск/перевірку наявності необхідних супровідних документів;
отримання підтвердження щодо відправлення товарів;
повернення товарів (наприклад, огляд, контроль кількості та якості, облік);
порядок дій у разі виявлення невідповідностей, нестачі під час відвантаження тощо.
Підрозділ 3.5. Митні формальності
Пункт 3.5.1
Для підприємств, які виконують роль імпортера, експортера чи утримувача складу в міжнародному ланцюзі постачання товарів, а також для підприємств, які є суб'єктом процедури відповідно до Конвенції про процедуру спільного транзиту незалежно від ролі, перевірки правильності заповнення митної декларації мають охоплювати:
забезпечення правильності заповнення та своєчасності подання митних декларацій, які готуються безпосередньо підприємством, включаючи процедури управління перевірками таких декларацій;
актуалізацію даних (найменування, місцезнаходження тощо) щодо митних представників, перевізників, експедиторів та інших суб'єктів господарювання, які залучаються;
обрання митних представників, перевізників, експедиторів (наприклад, здійснення перед їх обранням перевірок на надійність і відповідність іншим вимогам, встановленим підприємством);
умови, за яких залучаються митні представники;
умови договорів, які визначають межі відповідальності сторін, включаючи митного представника;
надання підприємством митному представнику чітких та однозначних інструкцій;
перевірку та надання митному представнику підприємства, експедитору, перевізнику тощо супровідних та дозвільних документів;
перевірку підприємством правильності та дотримання строків виконання робіт митним представником підприємства, перевізником, експедитором;
інформування митного представника підприємства про будь-які помилки/зміни, що стосуються необхідності внесення змін до митних декларацій;
порядок дій у разі виявлення невідповідностей, помилок тощо;
добровільне інформування митних органів про виявлені невідповідності, помилки тощо.
Для підприємств, які виконують роль митного представника, перевізника або експедитора в міжнародному ланцюзі постачання товарів, крім підприємств, які є суб'єктами процедури відповідно до Конвенції про процедуру спільного транзиту, процедури мають охоплювати:
умови договорів, які визначають межі відповідальності сторін;
забезпечення правильності заповнення та своєчасності подання митних декларацій, які готуються безпосередньо підприємством, включаючи процедури управління перевірками таких декларацій (застосовується лише до митних представників);
своєчасне надання, отримання або перевірку наявності супровідної та дозвільної документації;
ознайомлення працівників підприємства з вимогами клієнтів та умовами договорів;
порядок дій у разі отримання від клієнтів нечітких інструкцій або недостовірної інформації;
порядок дій у разі виявлення будь-яких невідповідностей, помилок/змін, які стосуються необхідності внесення змін до митних декларацій;
добровільне інформування митних органів про виявлені невідповідності, помилки тощо.
Комісії з оцінки відповідності необхідно надати документи, якими регламентуються такі процедури.
Пункт 3.5.2
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощення, визначеного пунктом 2 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічного транзитного спрощення у відповідях на питання цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
У разі коли процедури задокументовані (у вигляді інструкцій, порядків, настанов, інформаційних листів тощо), комісії з оцінки відповідності необхідно надати документи, якими регламентуються зазначені процедури, та докази їх періодичного перегляду, документального оформлення будь-яких змін до них та інформування відповідних працівників про зазначені зміни.
Якщо протягом останнього року працівниками підприємства були виявлені ознаки порушень, що можуть мати вплив на дотримання підприємством вимог податкового законодавства та законодавства з питань митної справи, комісії з оцінки відповідності необхідно надати документи, що підтверджують факти повідомлення митним органам про це.
Пункт 3.5.3
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
Якщо підприємством здійснювалися експортні/імпортні операції з товарами, що підлягають ліцензуванню відповідно до статті 16 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (незалежно від митного режиму, в який поміщалися такі товари), комісії з оцінки відповідності необхідно надати докази впровадження та документального оформлення процедур адміністрування відповідних ліцензій. Такі процедури адміністрування повинні також включати механізми виокремлення товарів, які підпадають під ліцензування, від інших товарів, а також заходи із забезпечення дотримання вимог ліцензування.
Також необхідно надати докази щодо періодичного перегляду зазначених процедур та інформування відповідних працівників про запроваджені зміни.
Пункт 3.5.4
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
Якщо підприємством здійснювалися операції із ввезення/вивезення товарів військового призначення чи подвійного використання (незалежно від митного режиму, в який поміщалися такі товари), комісії з оцінки відповідності необхідно надати інформацію про запроваджену на підприємстві систему внутрішньофірмового експортного контролю.
Пункт 3.5.5
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповіді на питання підпункту "а" цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
Якщо підприємством здійснювалися операції із ввезення/вивезення товарів, пропуск яких через митний кордон України та/або митне оформлення залежно від вимог відповідного закону проводиться митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на виконання дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, відповідних дозвільних документів, які відрізняються від документів, зазначених у підпунктах 3.5.3, 3.5.4 анкети самооцінки підприємства, та/або відомостей про включення (виключення) товару до/з відповідного реєстру, на підприємстві повинні бути запроваджені процедури адміністрування таких дозвільних документів. Зазначені процедури адміністрування повинні також включати механізми виокремлення товарів, які підпадають під такі заборони та/або обмеження, від інших товарів, а також заходи із забезпечення дотримання встановлених заборон та обмежень, контролю за своєчасним отриманням дозвільних документів, включення відомостей у відповідні реєстри тощо.
Підрозділ 3.6. Процедури створення резервних копій, відновлення та архівування
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього підрозділу необхідно зазначити "не застосовується".
Пункт 3.6.1
Процедурами, впровадженими на підприємстві, встановлюються вимоги до носіїв інформації, на яких зберігаються резервні копії, або до форматів зберігання (наприклад, у разі використання "хмарного" сховища чи іншого способу зберігання резервних копій), а також періодичність створення резервних копій, порядок та місце їх зберігання.
Якщо підприємство користується для створення (зберігання) резервних копій (відновлення та/або архівування у разі використання паперових копій) облікових записів, документів та інформації щодо діяльності підприємства послугами інших суб'єктів господарювання, додатково до наведеного зазначається, на яких умовах такий суб'єкт господарювання надає свої послуги та хто має доступ до такої інформації, а також чи забезпечується при цьому можливість відслідковування внесення змін до таких резервних копій (архівної інформації).
( пункт 3.6.1 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Підрозділ 3.7. Захист інформаційно-телекомунікаційних і комп'ютерних систем
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього підрозділу необхідно зазначити "не застосовується".
Пункт 3.7.1
У підпункті "а" зазначається інформація про:
наявність процедур (інструкцій, порядків, настанов, інформаційних листів тощо) з інформаційної безпеки, спрямованих на захист інформаційно-телекомунікаційних і комп'ютерних систем підприємства від несанкціонованого доступу/проникнення, умисного знищення чи втрати інформації, а також заходи з реагування на інциденти, локалізацію та відновлення в разі порушення інформаційно-телекомунікаційної безпеки та/або кібератаки;
використання багаторівневої системи захисту;
визначення осіб, відповідальних за роботу та захист інформаційно-телекомунікаційних і комп'ютерних систем підприємства (коло таких відповідальних осіб не обмежується однією особою, а складається з декількох осіб, здатних відслідковувати та контролювати дії одна одної);
встановлені мережеві екрани (файєрволи), антивірусні та інші програми для захисту від шкідливого програмного забезпечення та спроб несанкціонованого проникнення в систему;
наявність плану для забезпечення безперебійної роботи та/або відновлення після збоїв або виходу з ладу інформаційно-телекомунікаційних і комп'ютерних систем підприємства в разі порушення їх безпеки, зокрема внаслідок інцидентів інформаційної безпеки;
наявність процедури резервного копіювання, зокрема процес відновлення всіх необхідних програм та даних у разі їх втрати внаслідок несанкціонованого доступу/проникнення до таких систем;
наявність електронних журналів/реєстрів із записами про ідентифікацію кожного користувача та його дії в системі;
наявність програми підвищення обізнаності працівників з питань інформаційної безпеки, програми підвищення кваліфікації/ навчання працівників, відповідальних за питання інформаційної безпеки;
впровадження на підприємстві процесів управління та контролю за інформаційними технологіями та інформаційною безпекою згідно з міжнародними стандартами (наприклад, ISO-27001, NIST, Cobit, ITIL), проведення періодичного незалежного аудиту зазначених процесів.
У підпункті "б" зазначається періодичність проведення тестування на можливість несанкціонованого проникнення в інформаційно-телекомунікаційні і комп'ютерні системи підприємства, їх зламу чи ураження (наприклад, через недотримання процедур безпеки користувачами), їх результати, а також заходи, вжиті за результатами виявлення таких інцидентів.
Також зазначається, чи проводиться тестування самостійно підприємством або із залученням інших суб'єктів господарювання, які спеціалізуються на зазначених питаннях.
Пункт 3.7.2
Процедури надання права доступу користувачам охоплюють:
спосіб визначення та надання права і відповідного рівня доступу до інформаційно-телекомунікаційних і комп'ютерних систем підприємства (зокрема доступ до особливо важливої комерційної інформації мають виключно працівники, які наділені відповідним правом доступу, а порядок надання доступу чітко регламентований із визначенням, кому, за якими критеріями та в якому обсязі надається такий доступ);
інформацію про вимоги до встановлення паролів, складність, періодичність їх зміни та осіб, які надають їх користувачам;
порядок та спосіб внесення, оновлення, видалення даних про користувачів.
Пункт 3.7.3
У підпункті "б" необхідно зазначити спосіб, у який забезпечується виключно фізичний захист головного сервера (окрема кімната з обмеженим доступом, наявність працівника, відповідального за доступ до сервера, тощо).
( підрозділ 3.7 розділу 3 доповнено пунктом 3.7.3 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 р. № 1014 )
Підрозділ 3.8. Захист первинних та інших документів, регістрів бухгалтерського та складського обліку
Пункт 3.8.1
У випадку подання заяви про надання авторизації на застосування спрощень, визначених пунктами 2 або 3 частини першої статті 13 Митного кодексу України, або аналогічних транзитних спрощень, у відповідях на питання цього пункту необхідно зазначити "не застосовується".
У цьому пункті зазначаються заходи, які включають:
обмеження права доступу до первинних та інших документів, регістрів бухгалтерського та складського обліку;
процедури (інструкції, порядки, настанови, інформаційні листи тощо) інформаційної безпеки, що містять вимоги до резервного копіювання первинних та інших документів, створення резервних копій електронних документів або їх витягів;
визначення осіб, відповідальних за збереження первинних та інших документів, регістрів бухгалтерського та складського обліку;