ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД З ПРАВ ЛЮДИНИ
П’ята секція
РІШЕННЯ
Справа "Макаренко та інші проти України"
(Заява № 53747/09 та 4 інші заяви - див. перелік у додатку)
СТРАСБУРГ
16 вересня 2021 року
Автентичний переклад
Це рішення є остаточним, але може підлягати редакційним виправленням.
У справі "Макаренко та інші проти України"
Європейський суд з прав людини (п’ята секція), засідаючи комітетом, до складу якого увійшли:
Стефані Моро-Вікстром (<…>), Голова,
Ганна Юдківська (<…>),
Ладо Чантурія (<…>), судді,
та Мартіна Келлер (<…>), заступник Секретаря секції,
з огляду на:
заяви (№ 53747/09, № 41415/13, № 45940/13, № 46982/13 та № 50463/13), які у різні дати, зазначені в таблицях у додатку, подали до Суду проти України на підставі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) п’ятеро громадян України, деталі щодо яких зазначені в таблицях у додатку (далі - заявники),
рішення повідомити Уряд України (далі - Уряд) про скарги на жорстоке поводження працівників міліції та непроведення на національному рівні ефективного розслідування скарг у зв’язку з цим (усі заяви), і стверджуване незаконне та необґрунтоване позбавлення свободи (заява № 41415/13), а також визнати решту скарг у заявах № 53747/09, № 45940/13 та № 50463/13 неприйнятними,
зауваження сторін,
після обговорення за зачиненими дверима 26 серпня 2021 року
постановляє таке рішення, що було ухвалено у той день:
ВСТУП
1. Заявники скаржилися, зокрема, за статтею 3 Конвенції на жорстоке поводження з ними працівників міліції та непроведення ефективного розслідування їхніх відповідних скарг. Крім того, один заявник (п. С. Олійник, заява № 41415/13) висунув скарги за пунктами 1 та 3 статті 5 Конвенції.
ФАКТИ
2. Деталі та відповідні факти щодо заявників наведені в таблицях у додатку.
3. Уряд представляв його Уповноважений, п. І. Ліщина.
ПРАВО
I. ОБ’ЄДНАННЯ ЗАЯВ
4. Беручи до уваги схожість предмета заяв, Суд вважає за доцільне розглянути їх спільно в одному рішенні.
II. МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. Пан С. Олійник (заява № 41415/13) висунув додаткові скарги після повідомлення про його заяву Уряд. Він скаржився за пунктом 1 статті 6 Конвенції на те, що тривалість кримінального провадження у його справі була нерозумною, а формулювання підстав для закриття провадження ставило під сумнів його невинуватість.
6. На думку Суду, це нові скарги, які не були включені до первинних скарг, щодо яких сторонам було запропоновано надати зауваження. Тому Суд не розглядатиме їх в контексті цієї справи (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пиряник проти України" (Piryanik v. Ukraine), заява № 75788/01, пункт 20, від 19 квітня 2005 року та якості нещодавнього прикладу рішення у справі "Криволапов проти України" (Krivolapov v. Ukraine), заява № 5406/07, пункт 64, від 02 жовтня 2018 року).
III. ЖОРСТОКЕ ПОВОДЖЕННЯ ПРАЦІВНИКІВ МІЛІЦІЇ ТА НЕПРОВЕДЕННЯ ЕФЕКТИВНОГО РОЗСЛІДУВАННЯ
7. Заявники скаржилися за різними положеннями Конвенції на жорстоке поводження з ними працівників міліції та непроведення належного розслідування їхніх тверджень про жорстоке поводження.
8. Суд, якому належить провідна роль щодо здійснення юридичної кваліфікації фактів справи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 45, від 14 березня 2017 року), вважає, що відповідні скарги мають розглядатися за статтею 3 Конвенції. Вона передбачає:
"Нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню".
А. Прийнятність
9. Суд вважає, що ці скарги не є ні явно необґрунтованими у розумінні підпункту "а" пункту 3 статті 35 Конвенції, ні неприйнятними з будь-яких інших підстав. Отже, вони мають бути визнані прийнятними.
В. Суть
10. Розглядаючи факти цієї справи у контексті встановлених у його практиці загальних принципів (див., в якості нещодавнього прикладу, рішення у справі "Буїд проти Бельгії" [ВП] (Bouyid v. Belgium) [GC], заява № 23380/09, пункти 81-90 та 114-123, ЄСПЛ 2015), Суд вважає, що на національному рівні заявники висунули правдоподібні скарги на жорстоке поводження. Ці скарги призвели до виникнення зобов’язання національних органів влади провести ефективне та ретельне розслідування для встановлення походження стверджуваних тілесних ушкоджень заявників, а також встановлення та покарання винних осіб, якщо твердження про жорстоке поводження виявляться правдивими.
11. З огляду на прогалини у доказовій базі та суперечності у матеріалах справ на національному рівні та у фактичних доводах сторін (див. конкретні відомості в таблицях у додатку) Суд вбачає за неможливе встановити поза розумним сумнівом, що заявники отримали тілесні ушкодження, перебуваючи під контролем працівників міліції, як стверджувалося. Суд вважає, що труднощі у встановленні суті тверджень заявників про жорстоке поводження спричинені непроведенням органами державної влади ефективного розслідування їхніх скарг (див., зокрема, рішення у справах "Попа проти Молдови" (Popa v. Moldova), заява № 29772/05, пункти 39 та 45, від 21 вересня 2010 року, "Грімайловс проти Латвії" (Grimailovs v. Latvia), заява № 6087/03, пункти 109 та 119, від 25 червня 2013 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 55, від 14 березня 2017 року).
12. З наявних у Суду документів вбачається, що проведені на національному рівні розслідування не свідчили про серйозні спроби встановити відповідні факти.
13. Суд зазначає, що в рішенні у справі "Каверзін проти України" (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, пункти 173-180, від 15 травня 2012 року, він встановив, що небажання органів державної влади забезпечити оперативне та ретельне розслідування скарг на жорстоке поводження працівників правоохоронних органів становило системну проблему у розумінні статті 46 Конвенції. З огляду на обставини цих заяв і свою попередню практику Суд вважає, що ці заяви є ще одним прикладом такого незабезпечення оперативного та ретельного розслідування.
14. Отже, Суд вважає, що ці скарги свідчать про порушення статті 3 Конвенції.
IV. ІНШІ СТВЕРДЖУВАНІ ПОРУШЕННЯ КОНВЕНЦІЇ У ЗАЯВІ № 41415/13 (ПАН С. ОЛІЙНИК)
15. Пан С. Олійник також скаржився на те, що 11 квітня 2013 року був свавільно позбавлений свободи приблизно з 06 год. 00 хв. до 19 год. 20 хв. (див. конкретні відомості у пункті 6 розділу "А" та розділі "В" таблиці 2 в додатку). Він також скаржився на те, що його подальше тримання під вартою не ґрунтувалося на відповідних і достатніх підставах, зокрема, у зв’язку з відсутністю обґрунтованої підозри щодо вчинення ним інкримінованого йому злочину. Він посилався на пункт 1 статті 5 Конвенції у зв’язку з обома зазначеними скаргами та на пункт 3 статті 5 Конвенції у зв’язку зі скаргою на тримання під вартою.
16. Розглянувши усі наявні у нього матеріали, Суд доходить висновку, що з урахуванням його висновків у низці інших справ (див., зокрема, рішення у справах "Смолик проти України" (Smolik v. Ukraine), заява № 11778/05, пункти 45-48, від 19 січня 2012 року, "Крянге проти Румунії" [ВП] (Creanga v. Romania) [GC], заява № 29226/03, пункти 84 та 88-93, від 23 лютого 2012 року, "Гриненко проти України" (Grinenko v. Ukraine), заява № 33627/06, пункти 74-78, від 15 листопада 2012 року, та "Бєлоусов проти України" (Belousov v. Ukraine), заява № 4494/07, пункт 85, від 07 листопада 2013 року) скарга на свавільне затримання 11 квітня 2013 року є прийнятною та свідчить про порушення пункту 1 статті 5 Конвенції.
17. Суд також вважає, що немає потреби в розгляді прийнятності та суті решти скарг, висунутих п. С. Олійником за статтею 5 Конвенції (див., наприклад, рішення у справах "Центр юридичних ресурсів в інтересах Валентина Кимпеану проти Румунії" [ВП] (<...>) [GC], заява № 47848/08, пункт 156, ЄСПЛ 2014, та "Борзих та інші проти України" [Комітет] (Borzykh and Others v. Ukraine) [Committee], заява № 5353/14 та інші заяви, пункти 48 і 49, від 25 червня 2020 року).
V. ЗАСТОСУВАННЯ СТАТТІ 41 КОНВЕНЦІЇ
( Див. текст )
"Якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє право відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію".
19. З огляду на наявні в нього документи та свою практику Суд вважає за доцільне присудити заявникам суми, зазначені у таблицях в додатку. Він відхиляє решту вимог заявників щодо справедливої сатисфакції.
20. Суд вважає за належне призначити пеню на підставі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, до якої має бути додано три відсоткові пункти.
ЗА ЦИХ ПІДСТАВ СУД ОДНОГОЛОСНО
1. Вирішує об’єднати заяви.
2. Оголошує прийнятними скарги на стверджуване жорстоке поводження працівників міліції та непроведення ефективного розслідування у зв’язку з цим, висунуті у всіх заявах, а також скаргу на позбавлення свободи 11 квітня 2013 року, висунуту у заяві № 41415/13.
3. Постановляє, що було порушено статтю 3 Конвенції у зв’язку з непроведенням національними органами влади ефективного розслідування скарг на жорстоке поводження працівників міліції, висунутих усіма заявниками.
4. Постановляє, що було порушено пункт 1 статті 5 Конвенції у зв’язку зі скаргою на позбавлення свободи 11 квітня 2013 року, висунутою у заяві № 41415/13.
5. Постановляє, що немає необхідності розглядати питання прийнятності та суть інших скарг, висунутих за статтею 5 Конвенції у заяві № 41415/13.
6. Постановляє, що:
(а) упродовж трьох місяців держава-відповідач повинна сплатити заявникам суми, зазначені у таблицях в додатку, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;
(b) із закінченням зазначеного тримісячного строку до остаточного розрахунку на зазначені суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.
7. Відхиляє решту вимог заявників щодо справедливої сатисфакції.
Учинено англійською мовою та повідомлено письмово 16 вересня 2021 року відповідно до пунктів 2 і 3 правила 77 Регламенту Суду.
Заступник Секретаря | Мартіна КЕЛЛЕР |
Голова | Стефані МОРО-ВІКСТРОМ |
Додаток
1. Заява № 53747/09 п. Олександра Анатолійовича МАКАРЕНКА, громадянина України 1988 року народження, який проживає у м. Дніпрі, представляли пані О.М. Ащенко-1 та п. В.Е. Погосян - юристи, які практикують у м. Харкові і м. Дніпрі Подана 26 вересня 2009 року | |
A. Скарга за статтею 3 Конвенції на жорстоке поводження працівників міліції | |
Наданий заявником опис жорстокого поводження | |
23 березня 2008 року працівники міліції доставили заявника до Кіровського районного відділу ГУ УМВС України в Дніпропетровській області та допитали у зв ’язку з його стверджуваною участю у розбійному нападі на К. Щоб змусити його зізнатися, працівники міліції неодноразово наносили заявнику удари руками та погрожували | |
Відповідні факти та документи | Ключові питання |
1. Медичні та інші докази: (i) 25.03.08 - довідка (Дніпропетровська міська лікарня № 11): закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забій органів черевної порожнини та грудної клітки; синці на обличчі та голові; (ii) 09.06.08 - висновок фахівця № 2400 (Дніпропетровське бюро судово-медичної експертизи): задокументовані 25.03.08 тілесні ушкодження загалом кваліфіковано як легкі, могли бути отримані 23.03.08, як вказано заявником, який пояснив, що "невідомі" нанесли йому удари руками по голові, кінцівках і тулубі. 2. Скаргу на жорстоке поводження подано: Невстановлена дата до 19.09.08 до прокуратури Кіровського району міста Дніпропетровська. 3. Відповідь органів державної влади: (i) 19.09.08, 01.03.10, 30.08.10 та 09.09.10 - постанови про відмову у порушенні кримінальної справи: ознаки жорстоко поводження працівників міліції відсутні (прокуратура Кіровського району); (ii) 25.06.12 та 16.07.12 - скаргу та апеляційну скаргу залишено без задоволення (Кіровський районний суд міста Дніпропетровська та Апеляційний суд Дніпропетровської області відповідно). 4. Ключові дії: Відібрання показань у працівників міліції, які брали участь у допиті заявника 23.03.08: вони заперечили жорстоке поводження. 5. Ключові висновки: Справу щодо жорстокого поводження працівників міліції порушено не було; відсутні висновки щодо можливого походження задокументованих тілесних ушкоджень. 6. Інші відповідні факти: (i) 23.03.08 - після допиту працівниками міліції заявника звільнили під підписку про невиїзд; (ii) 04.03.09 - заявника та ще трьох осіб визнали винними у розбійному нападі на К. (Кіровський районний суд міста Дніпропетровська); (iii) 07.08.09 та 11.03.10 - апеляційну та касаційну скарги всіх обвинувачених залишено без задоволення, а їхні твердження про жорстоке поводження працівників міліції відхилено як необґрунтовані (Апеляційний суд Дніпропетровської області та Верховний Суд України) | (i) Перші медичні огляди були проведені через два дні після звільнення заявника; відсутні переконливі докази, які б вказували на отримання тілесних ушкоджень під контролем працівників міліції (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Кулик проти України" (Kulyk v. Ukraine), заява № 30760/06, пункти 82 і 83, від 23 червня 2016 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункти 55 і 56, від 14 березня 2017 року); (ii) Повноцінне розслідування не проводилося, а тільки неодноразові дослідчі перевірки (див. відповідні приклади, mutatis mutandis, в рішеннях у справах "Давидов та інші проти України" (Davydov and Others v. Ukraine), заяви № 17674/02 та № 39081/02, пункти 310 -312, від 01 липня 2010 року, "Ляпін проти Росії" (Lyapin v. Russia), заява № 46956/09, пункти 129 і 132 -136, від 24 липня 2014 року, та "Чернега та інші проти України" (Chernega and Others v. Ukraine), заява № 74768/10, пункт 167, від 18 червня 2019 року); (iii) Відсутні ознаки докладання серйозних зусиль для збору об ’єктивних доказів або встановлення походження задокументованих тілесних ушкоджень: дослідча перевірка обмежилася відібранням пояснень у працівників міліції, причетних до жорстокого поводження (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Лопатін і Медведський проти України" (Lopatin and Medvedskiy v. Ukraine), заяви № 2278/03 та № 6222/03, пункти 67, від 20 травня 2010 року, "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Кирпиченко проти України" (Kirpichenko v. Ukraine), заява № 38833/03, пункт 85, від 02 квітня 2015 року) |
B. Справедлива сатисфакція | |
Доводи сторін | Присуджена Судом сума |
Заявник: Моральна шкода: 30 000 євро Уряд: Вимога надмірна та необґрунтована | Моральна шкода: 7 500 євро додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявнику |
__________
-1 Пані Ащенко припинила представляти заявника 23 серпня 2018 року.
2. Заява № 41415/13 п. Станіслава Федоровича ОЛІЙНИКА, громадянина України 1982 року народження, який проживає у с. Любимівці, представляв п. С.М. Дорошенко - юрист, який практикує у м. Дніпрі Подана 14 червня 2013 року | |
A. Скарга за статтею 3 Конвенції на жорстоке поводження працівників міліції | |
Наданий заявником опис жорстокого поводження | |
11 квітня 2013 року близько 06 год. 00 хв. група працівників Дніпропетровського районного відділу міліції прибула до будинку заявника і забрала його на допит у зв ’язку з розслідуванням насильницької смерті В.Ч. Приблизно у період з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв., поки два працівники міліції тримали його, інші двоє били заявника по голові, спині та тулубі, намагаючись змусити його зізнатися у нанесенні смертельних тілесних ушкоджень В.Ч. Згодом слідчий В.Ф. дав заявнику склянку води, яка, вочевидь, містила певний розчинений психотропний препарат: через нього заявник почувався дезорієнтованим і не зміг морально протидіяти. Тому він зізнався у вчиненні злочину, якого не вчиняв. | |
Відповідні факти та документи | Ключові питання |
1. Медичні та інші докази: (i) 11.04.13 - відеозапис "слідчого експерименту": згідно з твердженнями заявника на ньому видно садна на його шиї та наскільки він погано орієнтувався у просторі; (ii) 11.04.13 - флюорографія (Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова): патології відсутні; (iii) 02.02.16 - довідка (Дніпропетровське СІЗО, медична частина): після прибуття у заявника тілесних ушкоджень виявлено не було; під час перебування під вартою скарг, пов ’язаних зі здоров ’ям, не надходило (з 15.04.13 по 04.09.13); (iv) 30.09.13 - довідка (Дніпропетровська міська районна лікарня): стаціонарне лікування (24.09.13 -30.09.13) гострого гломерулонефриту. 2. Скарги на жорстоке поводження подано: (i) 17.04.13 до Апеляційного суду Дніпропетровської області (в апеляційній скарзі на ухвалу про обрання заявнику запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою); (ii) 30.04.13 до прокуратури Дніпропетровської області (батьком заявника). 3. Відповідь органів державної влади: (i) 02.05.13 - порушення кримінального провадження (прокуратура Дніпропетровської області); (ii) 21.06.13 - закриття кримінального провадження: ознаки жорстокого поводження відсутні; (iii) 28.08.13 - розслідування відновлено (Дніпропетровський районний суд): недоліки у проведенні розслідування; (iv) 11.10.13 - закриття кримінального провадження (по суті ті ж самі причини, що і 21.06.13). 4. Ключові дії: (i) Відібрання показань про зазнання жорстокого поводження у заявника та його батьків; (ii) Відібрання показань у працівників міліції, Д.К. (першого захисника заявника) та понятих, присутніх під час "слідчого експерименту", щодо заперечення завдання заявнику тілесних ушкоджень та його перебування у дезорієнтованому стані 11.04.13. 5. Ключові висновки: Жорстокого поводження не було. 6. Інші відповідні факти та документи: (i) 11.04.13, близько 6 год. 00 хв. - заявника доставили до відділу міліції для допиту у зв ’язку з насильницькою смертю В.Ч.; (ii) 11.04.13, невстановлений час, після обіду - заявник (допитаний за відсутності захисника) зізнався у побитті В.Ч.; (iii) 11.04.13, близько 16 год. 00 хв. - заявник залучив Д.К. як захисника; (iv) 11.04.13, близько 19 год. 00 хв. - заявник взяв участь у "слідчому експерименті", під час якого показав, як вдарив В.Ч., у присутності Д. К., судово-медичного експерта та понятих; (v) 11.04.13, 19 год. 20 хв. - затримання заявника задокументовано у протоколі (Дніпропетровський районний відділ міліції); (vi) 12.04.13 - заявнику обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Дніпропетровський районний суд); (vii) 16.04.13 - заявник залучив п. С. Дорошенка як захисника; (viii) 17.04.13 - заявник оскаржив ухвалу про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стверджуючи про жорстоке поводження з ним з метою змусити надати неправдиві зізнавальні показання, та відмовляючись від цих показань; (ix) 01.09.16 - постанова про відмову від підтримання державного обвинувачення (Дніпропетровська регіональна прокуратура) на таких підставах: заявник відмовився від зізнавальних показань і не було зібрано доказів на підтвердження опису подій, відображеного у цих зізнавальних показаннях; (x) 08.11.16 - ухвала про закриття кримінального провадження щодо заявника (Дніпропетровський районний суд); (xi) 28.12.16 - ухвала від 08.11.16 залишена без змін (Апеляційний суд Дніпропетровської області) | (i) Ключові елементи залишаються незрозумілими: відсутні переконливі докази, що вказують на наявність/час/причину утворення тілесних ушкоджень (див., для порівняння, рішення у справах "А.В. проти України" (A.V. v. Ukraine), заява № 65032/09, пункти 49 і 50, від 29 січня 2015 року, "Євгеній Петренко проти України" (Yevgeniy Petrenko v. Ukraine), заява № 55749/08, пункти 80 і 81, від 29 січня 2015 року, та "Луньов проти України" (Lunev v. Ukraine), заява № 4725/13, пункт 102, від 22 жовтня 2015 року); (ii) Відсутні ознаки докладання достатніх зусиль для збору об ’єктивних доказів та усунення суперечностей у показаннях свідків; зокрема, не було проведено судово-медичної експертизи стану здоров ’я заявника/можливого зв ’язку між його подальшим захворюванням нирок та ймовірним жорстоким поводженням; не було проведено очних ставок між заявником і свідками, які заперечували його твердження (див., для порівняння, рішення у справах "Євгеній Петренко проти України" (Yevgeniy Petrenko v. Ukraine), заява № 55749/08, пункт 68, від 29 січня 2015 року, та "Ушаков та Ушакова проти України" (Ushakov and Ushakova v. Ukraine), заява № 10705/12, пункт 93, від 18 червня 2015 року); (iii) Друга постанова про закриття кримінального провадження майже ідентична першій, скасованій судом з посиланням на недоліки у проведенні розслідування (див., для порівняння, рішення у справі "Джулай проти України" (Dzhulay v. Ukraine), заява № 24439/06, пункти 55 і 59, від 03 квітня 2014 року) |
B. Інші скарги | |
Пункт 1 статті 5 Конвенції: незадокументоване затримання 1. Період позбавлення свободи, щодо якого подано скаргу/орган державної влади, який здійснив затримання 11.04.13, близько 06 год. 00 хв., до 11.04.13, 19 год. 20 хв., Дніпропетровський районний відділ міліції. 2. Підстави та документи, що регулюють стверджуване позбавлення свободи протягом зазначеного періоду: Документи відсутні. 3. Скарги заявника на національному рівні: Аналогічні скаргам на жорстоке поводження (див. Розділ "А") 4. Інші відповідні факти та документи: Постанова про закриття кримінального провадження за скаргами заявника на жорстоке поводження від 21.06.13: згідно з твердженнями працівників міліції В.І., В.П. та О.П. 10.04.13 вони отримали вказівку доставити заявника для допиту в якості підозрюваного у справі за фактом насильницької смерті В.Ч. і зробили це приблизно о 06 год. 30 хв. 11.04.13. Пункти 1 та 3 статті 5 Конвенції: тримання під вартою Період позбавлення свободи, щодо якого подано скаргу / орган державної влади, який здійснив затримання 12.04.13 (ухвала про обрання заявнику запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) - 04.09.13 (ухвала про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на носіння електронного засобу контролю і зобов ’язання не виходити з місця проживання вночі) - Дніпропетровський районний суд | |
C. Справедлива сатисфакція | |
Доводи сторін | Присуджена Судом сума |
Заявник: Моральна шкода: 7 000 євро Судові та інші витрати: 7 000 євро в якості компенсації витрат на правову допомогу (під час кримінального провадження щодо заявника на національному рівні, провадження щодо стверджуваного жорстокого поводження та провадження у Суді) Підтверджуючі документи: договори про надання правової допомоги з п. С. Дорошенком; акти виконаних робіт: 468 годин з погодинною ставкою у розмірі 300 гривень (далі - грн). Уряд: Моральна шкода: вимога надмірна та необґрунтована. Судові та інші витрати: необґрунтовані - неможливо встановити, який відсоток роботи п. С. Дорошенка стосується предмету цієї справи; витрати на правову допомогу, понесені у зв ’язку з представництвом під час кримінального провадження щодо заявника, не мають стосунку до цієї справи | Моральна шкода: 7 000 євро, як вимагав заявник Судові та інші витрати: 3 500 євро додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявнику |
3. Заява № 45940/13 п. Дмитра Валерійовича БАЛОЯНА, громадянина України 1978 року народження, який проживає у с. Олешівка, представляв п. О.В. Левицький - юрист, який практикує у м. Києві Подана 11 липня 2013 року | |
A. Скарга за статтею 3 Конвенції на жорстоке поводження працівників міліції | |
Наданий заявником опис жорстокого поводження | |
12 лютого 2012 року під час допиту заявника у Козелецькому райвідділі міліції працівник міліції І.Б. змусив його зізнатися у вчиненні вбивства. Він наполягав, що заявник умисно вбив С.К. через ревнощі, а не вдарив його сокирою, аби захистити подругу заявника від сексуальних домагань С.К. Працівник міліції І.Б. неодноразово наносив заявнику, одягненому в кайданки, удари по різних частинах тіла та вдаряв його об стіни та меблі. | |
Відповідні факти та документи | Ключові питання |
1. Медичні та інші докази: 17.02.12 - акт (Чернігівське СІЗО, медична частина): "застаріле садно правої брови (2 -3 см) та фіолетовий синець в області ліктьового згину справа (5 см)". 2. Скаргу подано: 25.06.12 - до Козелецького районного суду (під час розгляду справи заявника). 3. Відповідь органів державної влади: (i) 04.07.12 - постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (прокуратура Козелецького району); (ii) 23.01.14 та 13.02.14 - Козелецький районний суд та Апеляційний суд Чернігівської області відповідно відмовили у розгляді скарги та апеляційної скарги заявника; (iii) 11.11.14 - у відповідь на подальші скарги заявника порушено кримінальне провадження (прокуратура Чернігівської області); (iv) 19.12.14 - закриття кримінального провадження (прокуратура Чернігівської області): попередня всебічна дослідча перевірка вже встановила відсутність жорстокого поводження; (v) 16.02.15 та 13.03.15 - скарга та апеляційна скарга заявника залишені без задоволення як необґрунтовані (Новозаводський районний суд міста Чернігова та Апеляційний суд Чернігівської області). 4. Ключові дії: Відібрання показань у працівника міліції І.Б. і слідчого М.М. 5. Ключові висновки: Небезпідставної скарги на жорстоке поводження подано не було; походження задокументованих тілесних ушкоджень не з ’ясовувалося. 6. Інші відповідні факти та документи: (i) 11.02.12, близько 23 год 00 хв - заявника доставили для допиту до відділу міліції у зв ’язку зі смертю С.К. від черепно-мозкової травми; (ii) 12.02.12 - заявник показав, що вдарив С.К. сокирою, аби помститися за сексуальні домагання до його дівчини; (iii) Та ж дата - заявника затримали та помістили під варту; (iv) 25.06.12 - заявник відмовився від своїх зізнавальних показань; він стверджував, що працівник міліції І.Б. змусив його вказати, що він вдарив С. К. через помсту; насправді він захищав свою дівчину від агресивних сексуальних домагань С.К.; (v) 16.08.12 - заявника визнано винним у вбивстві С.К. (Козелецький районний суд); (vi) 10.01.13 та 05.02.15 - апеляційну та касаційну скарги заявника залишено без задоволення (Апеляційний суд Чернігівської області та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ) | (i) Наявні матеріали не дозволяють переконливо встановити, що заявник отримав тілесні ушкодження під час перебування під контролем працівників міліції (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Козинець проти України" (Kozinets v. Ukraine), заява № 75520/01, пункти 56 -57, від 06 грудня 2007 року, та "Олександр Смирнов проти України" (Aleksandr Smirnov v. Ukraine), заява № 38683/06, пункт 54, від 15 липня 2010 року); (ii) Затримка у порушенні кримінальної справи призвела до втрати доказів (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Олексій Михайлович Захаркін проти України" (Oleksiy Mykhaylovych Zakharkin v. Ukraine), заява № 1727/04, пункти 68 і 69, від 24 червня 2010 року, та "Савіцький проти України" (Savitskyy v. Ukraine), заява № 38773/05, пункт 105, від 26 липня 2012 року); (iii) Відсутні ознаки докладання достатніх зусиль для збору об ’єктивних доказів, зокрема не було проведено судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень заявника для встановлення можливого часу та способу їхнього заподіяння, не проведено допиту заявника чи медичних працівників, які задокументували тілесні ушкодження; не проведено очної ставки між заявником та причетним до жорстокого поводження працівником міліції (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Капустяк проти України" (Kapustyak v. Ukraine), заява № 26230/11, пункт 80, від 03 березня 2016 року) |
B. Справедлива сатисфакція | |
Доводи сторін | Присуджена Судом сума |
Заявник: Моральна шкода: 11 000 євро. Судові та інші витрати: 1 600 євро в якості компенсації витрат на правову допомогу (лише провадження у Суді), які мають бути сплачені безпосередньо п. О.В. Левицькому, захиснику заявника. Підтверджуючі документи: договір про надання юридичних послуг з представництва інтересів від 24.05.19; звіт про виконану роботу: шістнадцять годин за роботу захисником з погодинною ставкою у розмірі 100 євро, оплата ще не здійснена. Уряд: Моральна шкода: вимога надмірна. Судові та інші витрати: витрати не були фактично понесені; заявник не здійснив оплати | Моральна шкода: 7 500 євро Судові та інші витрати: 1 600 євро додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявнику (див., для порівняння, рішення у справі "Бєлоусов проти України" (Belousov v. Ukraine), заява № 4494/07, пункти 115 і 116, від 07 листопада 2013 року) |
4. Заява № 46982/13 пана Віктора Олексійовича УДАЛЬЦОВА, громадянина України 1955 року народження, який проживає у м. Хмельницькому, представляла пані О.І. Туркас - юрист, яка практикує у м. Львові Подана 11 липня 2013 року | |
A. Скарга за статтею 3 Конвенції на жорстоке поводження працівників міліції | |
Наданий заявником опис жорстокого поводження | |
15 березня 2011 року близько 21 год. 00 хв., коли заявник у компанії двох знайомих вечеряв у барі "Т.", між певними іншими відвідувачами виникла бійка; у той момент Л.С., одна з двох супутниць заявника, помітила, що в її гаманці бракувало близько 800 грн, і викликала міліцію. Працівники міліції прибули близько 21 год. 30 хв., коли відвідувачі, які билися, та третя учасниця святкування заявника вже пішли з бару. Потім працівники міліції заштовхали Л.С. і заявника до свого автомобіля та доставили до Південно-Західного районного відділу міліції у м. Хмельницький. Л.С. відвели в окрему кімнату для допиту, і заявник почув її крик. Коли він запитав, що відбувалося, декілька працівників міліції кинули його на підлогу, нанесли удари ногами і кулаками по різних частинах тіла, розпилили сльозогінний газ в очі і прижали ліву руку дверима, зламавши пальці. Згодом заявник і Л.С. отримали можливість зателефонувати своїм родичам. Близько опівночі працівники міліції відпустили заявника і Л.С. під опіку їхніх родичів (дочка заявника та чоловік Л.С.) | |
Відповідні факти та документи | Ключові питання |
1. Медичні та інші докази: (i) 16.03.11 о 01 год 15 хв - травмкарта (Хмельницька міська лікарня, травматологічний пункт): переломи двох пальців лівої руки; скарги на біль в очах і погіршення зору; (ii) з 18.03.11 до 21.03.11 - витяги з медичної картки (Хмельницька міська лікарня): хімічні опіки очей; забій грудної клітки; струс головного мозку; (iii) 21.03.11 - акт судово-медичного обстеження № 379 (Хмельницьке обласне бюро судово-медичної експертизи): переломи двох пальців лівої руки; крововиливи (лоб, праве око, права рука, права гомілка); садна (праве коліно); почервоніння обох очей; тілесні ушкодження заподіяні протягом двадцяти чотирьох годин до огляду 16.03.11; (iv) з 21.03.11 до 04.04.11 - випускний епікріз (вузлова лікарня станції Гречани): струс головного мозку; хімічні опіки очей. 2. Скаргу подано: 16.03.11 - до прокуратури міста Хмельницького. 3. Відповідь органів державної влади: (i) 18.03.11 - висновок (службового розслідування міліції): жорстокого поводження не було; (ii) 25.03.11 - постанова про відмову у порушенні кримінальної справи (слідчий міської прокуратури міста Хмельницького); (iii) 01.04.11 - постанова скасована (прокурором вищого рівня): поверхова перевірка; (iv) 16.05.11 - нова постанова про відмову у порушенні кримінальної справи; згідно з твердженнями Уряду копія цієї постанови була надіслана заявнику поштою того ж дня; (v) 12.03.13 - заявник звернувся до прокурора міста Хмельницького із запитом про хід розслідування його скарги та зазначив, що не отримував інформації з 18 березня 2011 року; (vi) 20.03.13 - заявника повідомили про постанову від 16.05.11 та поінформували, що відповідна постанова не підлягала оскарженню після набрання чинності новим Кримінальним процесуальним кодексом України (2012 року). 4. Ключові дії: (i) відібрання показань у заявника, його дочки, Л.С., її чоловіка, працівників міліції, власника бару "Т." і судово-медичного експерта; (ii) проведення судово-медичного обстеження тілесних ушкоджень заявника. 5. Ключові висновки: Виклади подій заявника, його дочки, Л.С. та її чоловіка не узгоджувалися; тілесні ушкодження могли бути отримані після того, як заявник вийшов з відділу міліції. 6. Інші відповідні факти та документи: (i) 16.03.11 - запис журналу відвідувачів (Південно-Західний районний відділ міліції у м. Хмельницький): о 00 год 10 хв заявник і Л.С. пішли із відділу міліції у супроводі дочки заявника та чоловіка Л.С. (ii) 16.03.11 - рапорти чергових В.С. і Н.Р. начальнику, в яких зазначено: 15.03.11 близько 21 год 20 хв Л.С. викликала міліцію до бару "Т.", заявивши про крадіжку грошей; після прибуття працівників міліції заявника та Л.С., які перебували у стані сильного алкогольного сп ’яніння, доставили до відділу міліції, але вони не могли послідовно повідомити причини для виклику міліції. До них не застосовувалася сила, і їх звільнили без пред ’явлення обвинувачень після прибуття їхніх родичів | (i) Наявні матеріали не дозволяють переконливо встановити, що заявник отримав тілесні ушкодження під час перебування під контролем працівників міліції (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Козинець проти України" (Kozinets v. Ukraine), заява № 75520/01, пункти 56 і 57, від 06 грудня 2007 року, "Кулик проти України" (Kulyk v. Ukraine), заява № 30760/06, пункти 82 і 83, від 23 червня 2016 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 55, від 14 березня 2017 року); (ii) Повноцінне розслідування небезпідставних скарг на жорстоке поводження не проводилося (див. відповідні приклади, mutatis mutandis, в рішеннях у справах "Давидов та інші проти України" (Davydov and Others v. Ukraine), заяви № 17674/02 та № 39081/02, пункти 310 -312, від 01 липня 2010 року, "Ляпін проти Росії" (Lyapin v. Russia), заява № 46956/09, пункти 129 і 132 -136, від 24 липня 2014 року, та "Чернега та інші проти України" (Chernega and Others v. Ukraine), заява № 74768/10, пункт 167, від 18 червня 2019 року); (iii) Відсутні ознаки докладання достатніх зусиль для збору об ’єктивних доказів, зокрема, не проведено очних ставок або інших дій для усунення розбіжностей у викладах різних учасників подій (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Дрозд проти України" (Drozd v. Ukraine), заява № 12174/03, пункти 69 і 70, від 30 липня 2009 року); (iv) Через фокусування на виправданні працівників міліції, під час розслідування не було спроб встановити точний час заподіяння і походження задокументованих тілесних ушкоджень заявника (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Ярошовець та інші проти України" (Yaroshovets and Others v. Ukraine), заява № 74820/10 та 4 інші заяви, пункт 80, від 03 грудня 2015 року та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 60, від 14 березня 2017 року); (v) Затримка у повідомленні заявника про рух справи (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 61, від 14 березня 2017 року) |
B. Справедлива сатисфакція | |
Доводи сторін | Присуджена Судом сума |
Заявник: Моральна шкода: 10 000 євро. Судові та інші витрати: 392 євро в якості компенсації витрат на правову допомогу (під час провадження у Суді). Підтверджуючі документи: договір про надання правової допомоги від 01.05.13; акт приймання-передачі послуг: п ’ятнадцять годин (8 годин з погодинною ставкою у розмірі 459 грн у 2013 році; 2 години зі ставкою 580 грн у 2016 році та 5 годин зі ставкою 1 280 грн у 2017 році) - еквівалентно 392 євро згідно з твердженнями заявника. Уряд Моральна шкода: вимога надмірна та необґрунтована. Судові та інші витрати: на розсуд Суду. | Моральна шкода: 7 500 євро Судові та інші витрати: 392 євро додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявнику. |
5. Заява № 50463/13 пана Олега Сергійовича ГІДУЛЯНА, громадянина України 1969 року народження, який проживає у м. Першотравенську, представляв п. В.В. Буц - юрист, який практикує у м. Першотравенську Подана 29 липня 2013 року | |
A. Скарга за статтею 3 Конвенції на стверджуване жорстоке поводження працівників міліції | |
Наданий заявником опис жорстокого поводження | |
12 березня 2006 року близько 19 год. 00 хв. працівники міліції В.С. і Д.Р. грубо поводилися зі знайомим заявника В.Є., коли побачили, що він справляв природну потребу у дворі багатоквартирного будинку. Коли заявник висловив усний протест проти їхньої поведінки, вони заштовхали його до автомобіля і відвезли до Першотравенського міського відділу міліції. У відділі обидва працівники міліції неодноразово наносили заявнику удари ногами, кулаками та кийками у помсту за його спроби захистити свого знайомого від насильства. | |
Відповідні факти та документи | Ключові питання |
1. Медичні та інші докази: (i) 15 -17.03.06 - медична документація (неуточнена поліклініка): крововилив довкола лівого ока, запаморочення, нудота, головний біль, біль у грудях, переломи ребер, забій повік, забій лівої вилиці, посттравматична пневмонія; (ii) 12.04.06 - виписка з історії хвороби (Павлоградський протитуберкульозний диспансер): інфільтраційний туберкульоз з 2005 року; декілька послідовних періодів стаціонарного лікування, у тому числі поточний, який розпочався 21.03.2006; після прибуття на цю дату - гематома навколо лівого ока, консолідуючий перелом 6-го та 7-го ребра (праворуч); (iii) 19.04.07 - акт судово-медичного обстеження № 221 (Павлоградське відділення Дніпропетровського ОКЗ "Бюро судово-медичної експертизи"): тілесні ушкодження середньої тяжкості (крововиливи на повіках, забій вилиці, забій грудної клітки, переломи трьох ребер, ускладнені посттравматичною пневмонією), можливо утворилися 12.03.2006 від удару тупим предметом. 2. Скаргу подано: 14.03.06 - до прокуратури міста Першотравенська. 3. Відповідь органів державної влади: (i) 22.05.06 - постанова про відмову у порушенні кримінальної справи (прокуратура міста Першотравенська); (ii) 20.10.11 - заявника повідомили про постанову; (iii) 10.11.11 - скарга заявника задоволена (Першотравенський міський суд); (iv) 10.06.12 - постанова про відмову у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції та початок розслідування заподіяння тілесних ушкоджень невідомими особами (прокуратура міста Першотравенська); (v) 24.07.12 - порушення кримінальної справи та її передання Першотравенському міському відділу міліції; (vi) 31.10.12 - зупинення досудового слідства (Першотравенський міський відділ міліції): засоби для встановлення винних осіб вичерпані; (vii) 20.09.13 - провадження порушено повторно; заявник залучений як потерпілий; (viii) 28.11.16 - провадження закрито у зв ’язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. 4. Ключові дії: (i) проведення судово-медичного обстеження тілесних ушкоджень заявника; (ii) відібрання показань у працівників міліції В.С. і Д.Р. та знайомого заявника В.Є. у 2006 та 2012 роках. 5. Ключові висновки: Тілесні ушкодження були заподіяні 11.03.2006 невстановленими особами. 6. Інші відповідні факти та документи: (i) 12.03.06, близько 19 год 20 хв - заявника затримано за хуліганство та непокору вимогам працівників міліції (працівники В.С. і Д.Р., Першотравенський міський відділ міліції); (ii) 13.03.06 - заявника визнано винним за усіма пунктами обвинувачення та призначено адміністративне стягнення у виді одноденного арешту (Першотравенський міський суд); (iii) 06.06.12 - В.Є. (знайомий заявника та свідок затримання) подав пояснення до прокуратури міста Першотравенська, що 12.03.06 він і заявник разом випили три - чотири пляшки горілки; заявник почав ображати працівників міліції В.С. і Д.Р. після того, як вони зробили зауваження В.Є. за справляння природної потреби у громадському місці, і впав, намагаючись чинити опір їхнім зусиллям стримати його та здійснити затримання за хуліганство; крововиливи на обличчі заявника були отримані до приїзду працівників міліції, згідно з викладом подій заявника В.Є. заявник отримав їх 11.03.2006 під час бійки з незазначеними товаришами, з якими він вживав спиртні напої; (iv) 26.10.12 - працівники міліції В.С. і Д.Р. надали аналогічні виклади подій та засвідчили, що бачили крововиливи на обличчі заявника після їхнього прибуття. | (i) Наявні матеріали не дозволяють переконливо встановити, що заявник отримав тілесні ушкодження під час перебування під контролем працівників міліції (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Козинець проти України" (Kozinets v. Ukraine), заява № 75520/01, пункти 56 і 57, від 06 грудня 2007 року, "Кулик проти України" (Kulyk v. Ukraine), заява № 30760/06, пункти 82 і 83, від 23 червня 2016 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 55, від 14 березня 2017 року); (ii) Значна затримка у порушенні кримінального провадження (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Олексій Михайлович Захаркін проти України" (Oleksiy Mykhaylovych Zakharkin v. Ukraine), заява № 1727/04, пункти 68 і 69, від 24 червня 2010 року, та "Савіцький проти України" (Savitskyy v. Ukraine), заява № 38773/05, пункт 105, від 26 липня 2012 року); (iii) Відсутні ознаки докладання достатніх зусиль для збору об ’єктивних доказів, зокрема, не проведено очних ставок або інших дій для усунення розбіжностей у викладах подій заявника та В.Є (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Дрозд проти України" (Drozd v. Ukraine), заява № 12174/03, пункти 69 і 70, від 30 липня 2009 року); (iv) Поспішний висновок, що усі тілесні ушкодження були отримані до приїзду до відділу міліції та не було зроблено спроб оцінити правдоподібність твердження заявника про зазнання ним тілесних ушкоджень після затримання у відділі міліції (див. відповідний приклад в рішенні у справі "Гордієнко проти України" (Gordiyenko v. Ukrainе), заява № 27620/09, пункти 95 і 96, від 16 жовтня 2014 року); (v) Значна затримка у повідомленні заявника про рух справи (див. відповідні приклади в рішеннях у справах "Данілов проти України" (Danilov v. Ukraine), заява № 2585/06, пункт 70, від 13 березня 2014 року, та "Баришева проти України" (Barysheva v. Ukraine), заява № 9505/12, пункт 61, від 14 березня 2017 року) |
B. Справедлива сатисфакція | |
Доводи сторін | Присуджена Судом сума |
Заявник: Сума справедливої сатисфакції має бути визначена Судом відповідно до його практики. Уряд: Заявник не сформулював конкретну вимогу: не потребує надання коментарів. | Моральна шкода: 7 500 євро додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявнику |