2. Територіальне управління має право в режимі реального часу встановлювати обмеження щодо виконання початкових платежів банку (філії) відповідно до нормативно-правових актів Національного банку.
3. Обмін інформацією в режимі реального часу здійснюється пакетами за протоколом TCP/IP.
Учасник СЕП формує засобами САБ пакет-запит і надсилає його до ЦОСЕП. За підсумками оброблення пакета-запиту ЦОСЕП готує та відправляє учаснику СЕП пакет-відповідь, що містить інформацію про виконання чи невиконання пакета-запиту.
4. У кінці банківського дня ЦОСЕП надає учасникам СЕП файли з переліком міжбанківських переказів, відображених за їх технічними рахунками.
Глава 8.
Функціонування АРМ-Ю
1. Підрозділ банківського нагляду центрального апарату Національного банку або територіального управління, у якому відкрито кореспондентський (консолідований кореспондентський) рахунок банку (далі - відповідний підрозділ банківського нагляду), здійснює приймання початкових платежів банку в СЕП через АРМ-Ю згідно з нормативно-правовим актом з питань застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства та постійно забезпечує підтримку АРМ-Ю в робочому стані, у тому числі мережевий доступ АРМ-Ю до ЦОСЕП.
( Пункт 1 глави 8 розділу II в редакції Постанови Національного банку N 160 від 23.03.2009 )
2. У день переведення банку на роботу в СЕП через АРМ-Ю:
а) відповідний підрозділ банківського нагляду надсилає ЦРП засобами системи ЕП повідомлення про забезпечення роботи банку в СЕП через АРМ-Ю;
б) ЦРП після отримання повідомлення від відповідного підрозділу банківського нагляду виконує для банку належне настроювання в ЦОСЕП. У разі роботи банку за консолідованим кореспондентським рахунком належні настроювання забезпечують роботу всіх філій, що працюють за цим консолідованим кореспондентським рахунком, через АРМ-Ю.
( Пункт 2 глави 8 розділу II в редакції Постанови Національного банку N 160 від 23.03.2009 )
3. Якщо банк має філії, яким відкриті кореспондентські рахунки в інших територіальних управліннях, то відповідний підрозділ банківського нагляду здійснює контроль за видатковими операціями філій через АРМ-Ю в порядку, визначеному цією главою.
( Главу 8 розділу II доповнено новим пунктом згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
4. Банк і всі його філії після переведення на роботу в СЕП через АРМ-Ю мають право виконувати початкові платежі лише у файловому режимі.
5. Повернення банку на роботу в СЕП у звичайному режимі здійснює ЦРП на підставі повідомлення відповідного підрозділу банківського нагляду після закінчення одного банківського дня та до початку наступного банківського дня шляхом відповідного настроювання в ЦОСЕП.
( Пункт глави 8 розділу II із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 160 від 23.03.2009 )( Пункт 5 глави 8 розділу II виключено на підставі Постанови Національного банку N 160 від 23.03.2009 )
Глава 9.
Моделі обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку в СЕП
1. Банк та його філії мають право працювати в СЕП з використанням відповідної моделі обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку.
2. У разі роботи за моделлю 3 банк зобов'язаний мати консолідований кореспондентський рахунок у територіальному управлінні за його місцезнаходженням і технічний рахунок у ЦОСЕП.
Філії банку не можуть мати кореспондентських рахунків у територіальних управліннях і технічних рахунків у ЦОСЕП.
Банк повинен мати власну ВМПС для виконання внутрішньобанківського переказу.
Філії банку є опосередкованими учасниками СЕП і обмінюються міжбанківськими електронними розрахунковими документами з СЕП засобами ВМПС через АРМ-СЕП банку з відображенням результатів розрахунків на технічному рахунку банку.
Банк може працювати в СЕП за моделлю 3 через свій структурний підрозділ, якому визначається реквізит "код банку" та який включається до Електронного технологічного довідника банків України та інших установ та Довідника учасників СЕП у порядку, установленому цією Інструкцією.
3. У разі роботи за моделлю 4 банк зобов'язаний мати консолідований кореспондентський рахунок у територіальному управлінні за його місцезнаходженням і технічний рахунок у ЦОСЕП. Його філії не можуть мати кореспондентських рахунків у територіальних управліннях, але мають технічні рахунки в ЦОСЕП.
Банк і філії зобов'язані мати програмно-технічні комплекси АРМ-СЕП, засоби захисту інформації СЕП, обмінюватися міжбанківськими електронними розрахунковими документами із СЕП незалежно один від одного. Розрахунки філії мають відображатися на технічних рахунках філії та банку.
Банк має право протягом операційного дня встановлювати ліміти технічних рахунків і початкових оборотів філій, отримувати від СЕП підсумкову технологічну інформацію про їх роботу.
4. У разі роботи за моделлю 7 банк зобов'язаний мати консолідований кореспондентський рахунок у територіальному управлінні за його місцезнаходженням і технічний рахунок в ЦОСЕП. Його філії не можуть мати кореспондентських рахунків у територіальних управліннях, але мають технічні рахунки в ЦОСЕП.
Банк та філії зобов'язані мати програмно-технічні комплекси АРМ-СЕП, засоби захисту інформації СЕП, обмінюватися міжбанківськими електронними розрахунковими документами із СЕП незалежно один від одного. Розрахунки філії мають відображатися на технічних рахунках філії та банку.
Банк має право протягом операційного дня встановлювати ліміти технічних рахунків і початкових оборотів філій, виконувати початкові платежі від їх імені та отримувати від СЕП підсумкову технологічну інформацію про їх роботу, а також обмежувати повноваження філій щодо виконання розрахункових та інших операцій за допомогою операційних правил САБ.
Під час роботи за моделлю 7 банк має право використовувати програмно-технічні засоби, що забезпечують обмін внутрішньобанківськими повідомленнями між ним та його філіями без виходу в СЕП. Структура і зміст внутрішньобанківських повідомлень визначаються банком.
5. У разі роботи за моделлю 8 банк зобов'язаний мати консолідований кореспондентський рахунок у територіальному управлінні за його місцезнаходженням і технічний рахунок у ЦОСЕП. Його філії не можуть мати кореспондентських рахунків у територіальних управліннях, але мають технічні рахунки в ЦОСЕП.
Банк і філії зобов'язані мати програмно-технічні комплекси АРМ-СЕП, засоби захисту інформації СЕП, обмінюватися міжбанківськими електронними розрахунковими документами із СЕП незалежно один від одного. Розрахунки філії мають відображатися на технічних рахунках філії та банку.
Банк має право протягом операційного дня встановлювати ліміти технічних рахунків і початкових оборотів філій.
СЕП надає банку технологічну інформацію про роботу філій та обороти за їх технічними рахунками лише за підсумками банківського дня, але банк може отримувати технологічну інформацію про роботу філій протягом банківського дня в режимі реального часу.
6. Банк має право працювати в СЕП за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку:
з усіма своїми філіями;
з певною кількістю своїх філій;
надати певній філії повноваження працювати в СЕП за відповідною моделлю з групою філій.
Глава 10.
Перехід банку на роботу в СЕП за моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку
1. Для роботи в СЕП за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку (далі - відповідна модель) банк повинен одержати на це дозвіл Національного банку (далі - дозвіл), зразок якого наведено в додатку 9 до цієї Інструкції.
2. Для одержання дозволу банк подає до Національного банку (на ім'я посадової особи, до обов'язків якої належить регулювання питань щодо функціонування СЕП) викладені державною мовою документи, що підтверджують організаційну, функціональну та технологічну готовність банку до роботи в СЕП за відповідною моделлю, а саме:
клопотання про перехід банку на роботу в СЕП за відповідною моделлю із зазначенням назви, версії та розробника програмного забезпечення і системи захисту інформації, що мають використовуватися;
три примірники правил здійснення банком і його філіями переказу коштів за відповідною моделлю.
Правила мають уключати докладний опис технологічної моделі та моделі бухгалтерського обліку і відповідати вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів Національного банку, зокрема:
( Абзац четвертий пункту 2 глави 10 розділу II в редакції Постанови Національного банку N 412 від 16.11.2007 )
перелік балансових рахунків (на рівні аналітичного обліку), що використовуються відповідно до їх призначення для обліку розрахункових операцій банку та його філій між собою та з іншими учасниками СЕП, із зазначенням назв рахунків згідно з нормативно-правовими актами Національного банку;
опис технології оброблення міжбанківських електронних розрахункових документів із зазначенням бухгалтерських проводок, що відповідають стадіям оброблення цих документів, у тому числі завершення банком і його філіями банківського дня в разі надходження, але не підтвердження міжбанківських електронних розрахункових документів тощо;
порядок обліку та виконання розрахункових документів, якщо немає (недостатньо) коштів на консолідованому кореспондентському рахунку банку, із зазначенням бухгалтерських проводок у банку та його філіях.
( Пункт 2 глави 10 розділу II доповнено абзацом згідно з Постановою Національного банку N 160 від 23.03.2009 )
3. У разі використання банком ВМПС у правилах мають ураховуватися вимоги, викладені в розділі V цієї Інструкції, а також зазначатися:
опис здійснення внутрішньобанківського переказу;
опис системи захисту інформації та системи розподілу ключів криптографічного захисту інформації;
порядок використання системи захисту інформації та телекомунікаційних каналів зв'язку;
здатність програмного забезпечення до роботи з ІПС;
регламент функціонування ВМПС;
порядок відновлення роботи ВМПС у разі порушення її роботи або виникнення надзвичайних ситуацій.
4. У разі використання банком під час роботи за моделлю 7 внутрішньобанківських повідомлень, якими обмінюються банк і його філії без виходу в СЕП, у правилах здійснення банком та його філіями переказу коштів за моделлю 7 має бути опис структури, змісту цих повідомлень і порядок їх захисту від підроблення та викривлення.
5. У разі потреби в поступовому переході банку на роботу в СЕП за відповідною моделлю (далі - перехід) банк має подати орієнтовний графік переходу на строк не більше шести місяців, узгоджений з територіальним управлінням за місцезнаходженням банку.
6. Національний банк у місячний строк із дня отримання від банку документів, що мають відповідати вимогам пунктів 2 - 5 цієї глави, може надати йому дозвіл на роботу в СЕП за відповідною моделлю або в разі невідповідності правил вимогам цієї глави відмовити в наданні дозволу.
У разі надання банку дозволу Національний банк письмово інформує про це територіальне управління за місцезнаходженням банку та ЦРП.
У разі відмови в наданні дозволу Національний банк письмово повідомляє про це банк із зазначенням підстав (невідповідність правил вимогам цієї глави та про потребу їх доопрацювання згідно із наданими зауваженнями).
7. У разі повторного звернення для одержання дозволу на перехід доопрацьовані правила подаються банком і розглядаються Національним банком відповідно до пунктів 2 - 6 цієї глави.
8. Банк узгоджує з територіальними управліннями за місцезнаходженням банку та його філій дату переходу, про що територіальне управління за місцезнаходженням банку робить відмітку в дозволі. Територіальне управління інформує ЦРП про визначену в дозволі дату переходу.
Якщо банк протягом шести місяців з дня надання йому дозволу не розпочав роботу за відповідною моделлю, то дозвіл Національного банку втрачає чинність.
Копія дозволу із зазначеною територіальним управлінням датою переходу зберігається в справі з оформлення кореспондентського рахунку банку.
9. Банк до настання визначеної дати переходу:
уносить зміни до договорів про кореспондентський рахунок у Національному банку України та про розрахунково-інформаційне обслуговування в системі електронних платежів Національного банку України та надання послуг системою електронної пошти Національного банку України;
повідомляє філії про потребу протягом трьох робочих днів розірвати договори, укладені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, та внести (за потреби) зміни до договорів про розрахунково-інформаційне обслуговування в системі електронних платежів Національного банку України та надання послуг системою електронної пошти Національного банку України або розірвати їх.
10. У разі розірвання договорів кореспондентські рахунки, що були відкриті філіям банку в територіальних управліннях, після закінчення дня переходу закриваються на підставі заяв філій про закриття кореспондентського рахунку в Національному банку України. Залишки коштів на них у кінці дня переходу перераховуються на консолідований кореспондентський рахунок банку згідно з технологією переходу, визначеною ЦРП.
11. Контроль за станом технічних і транзитних рахунків філій банку в день їх переходу здійснюють ЦРП та ці філії.
12. Банк у разі потреби заміни діючого програмного забезпечення та/або системи захисту інформації на програмний продукт іншого розробника або на нову версію програмного продукту того самого розробника подає документи згідно з пунктами 2 - 5 цієї глави для отримання на це дозволу Національного банку. У разі надання банку дозволу попередній дозвіл втрачає чинність з дня переходу банку на роботу з використанням програмного продукту іншого розробника або нової версії програмного продукту того самого розробника.
13. У разі потреби переходу з однієї моделі на роботу за іншою банк подає до Національного банку документи відповідно до пунктів 2 - 5 цієї глави для отримання на це дозволу.
У разі надання банку нового дозволу попередній дозвіл втрачає чинність з дня переходу банку на роботу за іншою моделлю.
Перехід банку з однієї моделі на роботу за іншою здійснюється з дотриманням вимог, викладених у цій главі.
14. У разі потреби переходу банку та його філій з роботи за відповідною моделлю до роботи за окремими кореспондентськими рахунками банк узгоджує з територіальним управлінням, яке обслуговує його консолідований кореспондентський рахунок, дату цього переходу та повідомляє про це ЦРП і територіальні управління за місцезнаходженням філій.
Банк та його філії, відповідні територіальні управління виконують дії щодо укладення, внесення змін, розірвання відповідних договорів, унесення змін до складу учасників СЕП, аналогічні до тих, що обумовлені в пунктах 9 - 11 цієї глави з урахуванням відповідних особливостей. Відкриття кореспондентських рахунків філіям банку здійснюється згідно з пунктом 3 глави 1 розділу II цієї Інструкції.
У разі переходу банку та його філій на роботу за окремими кореспондентськими рахунками дозвіл на роботу в СЕП за відповідною моделлю втрачає чинність.
15. У разі потреби банку працювати в СЕП за відповідною моделлю з певною кількістю філій або надати певній філії повноваження працювати в СЕП за відповідною моделлю з групою філій банк має обумовити це в клопотанні та подати перелік філій, що переходять на обслуговування за моделлю.
16. Під час роботи банку в СЕП через АРМ-Ю клопотання про перехід банку на роботу за відповідною моделлю подається після погодження з територіальним управлінням, яке обслуговує його кореспондентський рахунок, та з дотриманням вимог, викладених у цій главі.
17. У разі зміни найменування банку або організаційно-правової форми, або його місцезнаходження раніше виданий дозвіл є дійсним за умови збереження технології роботи за моделлю і програмного забезпечення, що використовується.
( Главу 10 розділу II доповнено пунктом 17 згідно з Постановою Національного банку N 412 від 16.11.2007 )
18. У разі закриття банком усіх філій, що працювали з ним за відповідною моделлю, дозвіл на роботу в СЕП за цією моделлю втрачає чинність.
Банк зобов'язаний унести зміни до договору про розрахунково-інформаційне обслуговування в системі електронних платежів Національного банку України та за потреби до договору про кореспондентський рахунок у Національному банку України, а також надіслати до територіального управління за своїм місцезнаходженням повідомлення про внесення змін до Довідника учасників СЕП.
( Главу 10 розділу II доповнено новим пунктом згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
Глава 11.
Переведення банку - учасника СЕП на обслуговування до іншого територіального управління
1. Ініціатором переведення банку на обслуговування за кореспондентським рахунком до іншого територіального управління (далі - переведення) може бути:
банк - у зв'язку з переміщенням до іншої області, Автономної Республіки Крим;
Національний банк - відповідно до постанови Правління Національного банку України про зміну територіального управління, що обслуговує банк.
2. Ініціатор переведення узгоджує дату переведення з Національним банком або банком та повідомляє її: територіальному управлінню, у якому закривається кореспондентський рахунок банку (далі - територіальне управління 1), територіальному управлінню, у якому відкривається кореспондентський рахунок банку (далі - територіальне управління 2), та ЦРП.
3. До визначеної дати переведення учасники цього процесу виконують такі дії:
а) банк, що переводиться (далі в цій главі - банк), подає:
до територіального управління 1 - повідомлення засобами системи ЕП про розірвання договорів про відкриття кореспондентського рахунку в Національному банку України, про розрахунково-інформаційне обслуговування в системі електронних платежів Національного банку України та надання послуг системою електронної пошти Національного банку України, про використання криптографічних засобів захисту інформації в системі електронних платежів Національного банку України та заяву про закриття кореспондентського рахунку в Національному банку України;
до територіального управління 2 - заяву про відкриття кореспондентського рахунку в Національному банку України. У разі переведення за ініціативою банку разом із заявою він подає документи для відкриття кореспондентського рахунку відповідно до глави 1 цього розділу;
б) територіальне управління 1:
забезпечує своєчасне передавання до територіального управління 2:
справи з оформлення кореспондентського рахунку банку (у разі переведення за ініціативою Національного банку);
документів про обмеження права банку розпоряджання кореспондентським рахунком (про передавання документів слід письмово повідомити уповноважений орган);
інших документів, пов'язаних з обслуговуванням банку;
надсилає Департаменту інформаційних технологій повідомлення про потребу внесення змін до Електронного технологічного довідника банків України та інших установ із зазначенням дати переведення та необхідних реквізитів банку;
надсилає ЦРП повідомлення про потребу внесення змін до Довідника учасників СЕП із зазначенням дати переведення та необхідних реквізитів банку;
в) територіальне управління 2:
надсилає Департаменту інформаційних технологій повідомлення про потребу внесення змін до Електронного технологічного довідника банків України та інших установ із зазначенням дати переведення та необхідних реквізитів банку;
надсилає ЦРП повідомлення про потребу внесення змін до Довідника учасників СЕП із зазначенням дати переведення та необхідних реквізитів банку;
г) укладає договори з банком про відкриття кореспондентського рахунку та здійснення банком розрахунків через СЕП.
( Пункт 3 глави 11 розділу II із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
4. У день переведення учасники переведення виконують таке:
а) Департамент інформаційних технологій вносить зміни до Електронного технологічного довідника банків України та інших установ;
б) ЦРП вносить зміни до Довідника учасників СЕП;
в) банк зобов'язаний:
до закінчення банківського дня прийняти від СЕП усі файли відповідних міжбанківських електронних розрахункових документів (файли B);
закінчити банківський день у СЕП з нульовим значенням транзитного рахунку для сум, які не були підтверджені банком - отримувачем коштів;
г) територіальне управління 1 та ЦРП контролюють виконання банком вищезазначених вимог;
ґ) територіальне управління 1, пересвідчившись, що банк виконав вищезазначені вимоги, та отримавши згоду ЦРП, зобов'язане:
визначати поточне значення технічного рахунку банку в СЕП;
на підставі меморіального ордера (здійснивши внутрішню проводку) перерахувати з кореспондентського рахунку банку суму, що дорівнює поточному значенню його технічного рахунку в СЕП, на власний транзитний рахунок;
на підставі меморіального ордера засобами СЕП перерахувати кошти банку з власного транзитного рахунку на транзитний рахунок у територіальному управлінні 2;
д) територіальне управління 2 до закінчення банківського дня зобов'язане:
прийняти від СЕП усі файли відповідних платежів (файли B);
відкрити банку, що переводиться, кореспондентський рахунок;
на підставі меморіального ордера (здійснивши внутрішню проводку) перерахувати з власного транзитного рахунку залишок коштів банку на його кореспондентський рахунок;
е) банк, територіальні управління 1 та 2 закривають банківський день з дозволу ЦРП.
Територіальне управління 2 закриває банківський день після перерахування коштів на кореспондентський рахунок банку, що переводиться.
( Пункт 4 глави 11 розділу II із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
5. Наступного (після переведення) банківського дня учасники переведення виконують таке:
а) територіальне управління 1:
закриває кореспондентський рахунок банку;
надає до ЦОСЕП файл L.00, який не містить інформації про кореспондентський рахунок банку і транзитний рахунок для сум, що не були підтверджені банком - отримувачем коштів;
надсилає банку та територіальному управлінню 2 повідомлення про закриття кореспондентського рахунку;
б) територіальне управління 2 надає до ЦОСЕП файл L.00, у якому зазначає:
суму залишку коштів на кореспондентському рахунку банку;
суму ліміту технічного рахунку банку (на підставі переданих територіальним управлінням 1 документів);
в) банк розпочинає банківський день у СЕП у звичайному режимі.
6. Учасники переведення керуються нормами цієї глави і оперативними вказівками ЦРП щодо технології переведення.
Глава 12.
Загальні умови ведення учасниками СЕП архіву електронних міжбанківських документів
1. Банки та їх філії, територіальні управління, ЦРП (далі в тексті цієї глави - учасники СЕП) кожного робочого дня формують на зовнішніх носіях, придатних для тривалого зберігання та зчитування інформації (далі - зовнішні носії), архів електронних міжбанківських документів для забезпечення довгострокового зберігання цієї інформації для оперативного її використання у випадках, визначених законодавством та технологією функціонування СЕП.
Архів електронних міжбанківських документів має зберігатися на зовнішніх носіях у формі, що дає змогу перевірити цілісність електронних міжбанківських документів на цих носіях.
2. Архів електронних міжбанківських документів має, зокрема, містити:
а) на рівні банків та їх філій:
усі відправлені та отримані міжбанківські електронні розрахункові документи та електронні розрахункові повідомлення;
протокол роботи САБ;
архів системи ЕП;
архів АРМ-СЕП (шифровані арбітражні журнали апаратного і програмного шифрування та захищений від модифікації протокол роботи АРМ-СЕП);
б) на рівні територіальних управлінь:
протокол роботи САБ;
архів АРМ-СЕП (шифровані арбітражні журнали апаратного і програмного шифрування та захищений від модифікації протокол роботи АРМ-СЕП);
архів системи ЕП;
( Абзац п'ятий підпункту "б" пункту 2 глави 12 розділу II виключено на підставі Постанови Національного банку N 412 від 16.11.2007 )
в) на рівні ЦРП:
протокол роботи САБ;
архів АРМ-СЕП (шифровані арбітражні журнали апаратного і програмного шифрування та захищений від модифікації протокол роботи АРМ-СЕП);
повний архів роботи ЦОСЕП;
архів баз даних ІПС;
архів системи ЕП.
3. Архів електронних міжбанківських документів має формуватися згідно із затвердженою номенклатурою справ учасника СЕП, створюватися у відповідних структурних підрозділах, переноситися на електронні носії з метою подальшого зберігання в цьому підрозділі або передаватися для зберігання до відповідного уповноваженого структурного підрозділу.
4. Архів електронних міжбанківських документів має зберігатися відповідно до нормативно-правового акта Національного банку щодо порядку формування, зберігання та знищення електронних архівів.
( Абзац перший пункту 4 глави 12 розділу II в редакції Постанови Національного банку N 412 від 16.11.2007 )
Доступ до архіву повинні мати посадові особи, які згідно з наказом керівника установи призначені для роботи з архівом.
Строки зберігання архівів електронних міжбанківських документів установлюються нормативно-правовим актом Національного банку, що визначає перелік документів, що утворюються в діяльності Національного банку та банків України.
5. Інформацію на електронних носіях, строки зберігання якої закінчилися, учасники СЕП мають знищувати на підставі оформлених належним чином актів. Електронні носії, на яких зберігалася інформація, можуть використовуватися повторно залежно від їх стану, який визначається згідно з паспортним строком експлуатації. Інформацію, строки зберігання якої перевищують паспортний строк експлуатації електронного носія, на якому вона розміщена, учасник СЕП має перенести на інший електронний носій з обов'язковим виконанням перевірки її цілісності на цьому носії.
Розділ III. Виконання міжбанківського переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками-резидентами в інших банках-резидентах
Глава 1.
Відкриття кореспондентського рахунку банку-кореспонденту в іншому банку
1. Банк відкриває кореспондентський рахунок банку-кореспонденту на підставі договору, укладеного між ними відповідно до законодавства та інших документів, визначених за домовленістю сторін.
2. Банк зобов'язаний повідомити державного виконавця про відкриття кореспондентського рахунку банку-кореспонденту, щодо якого в цьому банку є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, та зупинити власні видаткові операції банку-кореспондента з такого рахунку на суму обтяження. Повідомлення про відкриття кореспондентського рахунку банк зобов'язаний видати уповноваженій особі банку-кореспондента під підпис для надання його державному виконавцеві. Банк-кореспондент зобов'язаний подати до банку документи, що підтверджують отримання державним виконавцем повідомлення про відкриття кореспондентського рахунку.
( Главу 1 розділу III доповнено новим пунктом згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
3. У разі реорганізації банку-кореспондента шляхом перетворення, зміни найменування банк-кореспондент зобов'язаний подати такі самі документи, що й під час відкриття рахунку. Номер кореспондентського рахунку може залишатися без змін.
4. Банк має зберігати документи, на підставі яких відкрито кореспондентський рахунок банку-кореспондента, у справі з оформлення цього рахунку.
Глава 2.
Закриття кореспондентського рахунку банку-кореспондента в іншому банку
1. Підставою для закриття кореспондентського рахунку банку-кореспондента є розірвання договору, що здійснюється за погодженням сторін та в інших випадках, передбачених законом.
2. Під час закриття кореспондентського рахунку залишок коштів за ним має бути перерахований на рахунок, визначений його власником.
3. Банк протягом трьох робочих днів з дня закриття кореспондентського рахунку банку-кореспондента, уключаючи день закриття, зобов'язаний надіслати засобами системи ЕП з використанням засобів захисту інформації Національного банку повідомлення про закриття кореспондентського рахунку на адресу відповідного органу державної податкової служби. Отримання органом державної податкової служби повідомлення підтверджується файлом-квитанцією, що надсилається цим органом до банку. Файл-квитанція на паперовому носії зберігається в справі з оформлення кореспондентського рахунку банку-кореспондента.
4. Справа з оформлення кореспондентського рахунку банку-кореспондента після його закриття має зберігатися банком протягом строку, установленого нормативно-правовим актом Національного банку, який регламентує строки зберігання документів, що утворюються в діяльності банків України.
Глава 3.
Виконання міжбанківського переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в інших банках
1. Міжбанківський переказ здійснюється банками на підставі міжбанківських розрахункових документів, що можуть бути передані на електронних чи паперових носіях.
Міжбанківський електронний розрахунковий документ має обов'язково містити реквізити документа, на підставі якого він сформований, відповідно до пункту 3 глави 2 розділу I цієї Інструкції.
( Абзац другий пункту 1 глави 3 розділу III із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 165 від 05.06.2008 )
Міжбанківські розрахункові документи на паперових носіях мають бути автентифіковані банком як такі, що підписані уповноваженими особами банку-кореспондента.
2. Банк здійснює міжбанківський переказ у межах залишку коштів на кореспондентському рахунку банку-кореспондента, крім випадків, передбачених договором.
3. Програмно-технічне забезпечення, система захисту інформації та телекомунікаційні канали зв'язку, що використовуються банком для міжбанківського переказу, мають забезпечувати:
контроль за достовірністю інформації на всіх етапах її оброблення;
надійний багаторівневий захист інформації від несанкціонованої модифікації та несанкціонованого ознайомлення зі змістом електронних банківських документів на будь-якому етапі їх оброблення.
4. Банки мають право обирати форму подання міжбанківських розрахункових документів, виписок з кореспондентського рахунку (на паперових чи електронних носіях) і засоби зв'язку для їх передавання, що обумовлені договором, за умови збереження цілісності та конфіденційності інформації.
5. Банк приймає і виконує платіжні вимоги на примусове списання коштів банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком в порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, з урахуванням таких особливостей:
примусове списання коштів банку-кореспондента за платіжною вимогою банк виконує в кінці третього операційного дня (ураховуючи день її надходження) відповідно до підстав, установлених законодавством;
банк визначає наявну для списання суму за платіжною вимогою в строк і в порядку, що передбачені нормативно-правовим актом Національного банку про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, і зберігає її на кореспондентському рахунку банку-кореспондента до виконання платіжної вимоги.
6. Банк приймає і виконує інкасові доручення (розпорядження) на стягнення коштів з кореспондентського рахунку банку-кореспондента в порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, з урахуванням особливостей, обумовлених у пункті 5 цієї глави.
( Главу 3 розділу III доповнено новим пунктом згідно з Постановою Національного банку N 122 від 30.03.2012 )
7. Під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів банку-кореспондента (далі - мораторій) підлягають виконанню платіжні вимоги на примусове списання коштів банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком щодо забезпечення виконання зобов'язань, які пов'язані з обслуговуванням господарської діяльності банку, у тому числі виплатою заробітної плати, авторської винагороди, шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку, а також вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, соціальних допомог у межах установлених тимчасовим адміністратором лімітів.
Банк отримує від тимчасового адміністратора інформацію про розміри установлених ним лімітів та виконує примусове списання коштів у межах установлених тимчасовим адміністратором лімітів у порядку, визначеному пунктом 5 цієї глави.
( Главу 3 розділу III доповнено пунктом згідно з Постановою Національного банку N 745 від 17.12.2009 )
8. Банк приймає і виконує документи про арешт коштів банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком у порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, з урахуванням таких особливостей:
якщо на кореспондентському рахунку банку-кореспондента недостатньо коштів до визначеної документом про арешт суми, то банк зупиняє власні видаткові операції банку-кореспондента за цим рахунком у межах суми, на яку накладено арешт, тобто до забезпечення на кореспондентському рахунку банку-кореспондента визначеної документом про арешт суми коштів;
якщо арешт на кошти банку-кореспондента накладено без встановлення суми, то банк зупиняє власні видаткові операції банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком до отримання відповідних документів щодо списання суми або зняття арешту з коштів.
( Абзац третій пункту глави 1 розділу III із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
9. У разі введення мораторію та наявності документів про арешт коштів на кореспондентському рахунку банку-кореспондента, що надійшли до банку до введення мораторію, банк:
а) продовжує обліковувати документи про арешт коштів банку-кореспондента на відповідному позабалансовому рахунку;
б) повідомляє орган, який прийняв (надіслав) документ про арешт коштів, про введення мораторію.
( Главу 3 розділу III доповнено пунктом згідно з Постановою Національного банку N 745 від 17.12.2009 )
10. Під час дії мораторію підлягають виконанню документи про арешт коштів банку-кореспондента щодо зобов'язань, які пов'язані з обслуговуванням господарської діяльності банку, у тому числі виплатою заробітної плати, авторської винагороди, шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку, а також вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, соціальних допомог у межах установлених тимчасовим адміністратором лімітів.
Банк отримує від тимчасового адміністратора інформацію про розміри установлених ним лімітів та виконує документи про арешт коштів у межах установлених тимчасовим адміністратором лімітів у порядку, визначеному пунктом 7 цієї глави.
Банк усі інші документи про арешт коштів банку-кореспондента приймає і обліковує на відповідному позабалансовому рахунку без виконання та повідомляє орган, який прийняв (надіслав) документ про арешт коштів, про введення мораторію.
Банк після завершення мораторію виконує документи про арешт коштів банку-кореспондента на початку наступного операційного дня за днем завершення мораторію в порядку, визначеному пунктом 7 цієї глави.
( Главу 3 розділу III доповнено пунктом згідно з Постановою Національного банку N 745 від 17.12.2009 )
11. Банк виконує рішення суду про зупинення видаткових операцій банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком, яке винесене за зверненням органу державної податкової служби і надійшло до банку безпосередньо від суду/державного виконавця/органу державної податкової служби, у день його надходження шляхом зупинення власних видаткових операцій банку-кореспондента за цим рахунком.
Банк обліковує рішення суду за відповідним позабалансовим рахунком.
Відновлення власних видаткових операцій банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком здійснюється відповідно до законодавства України.
( Главу 3 розділу III доповнено пунктом згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
12. Банк у разі відкриття кореспондентського рахунку банку-кореспонденту, щодо якого в цьому банку є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним виконавцем, зупиняє власні видаткові операції банку-кореспондента з такого рахунку на суму обтяження.
Відновлення власних видаткових операцій банку-кореспондента за його кореспондентським рахунком здійснюється у випадку, визначеному Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", у порядку, установленому договором та внутрішніми процедурами банку.
( Главу 3 розділу III доповнено пунктом згідно з Постановою Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
Розділ IV. Загальні умови виконання міжбанківського переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в розрахунковому банку платіжної системи
Глава 1.
Загальні умови проведення переказу коштів через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в розрахунковому банку платіжної системи
1. Міжбанківський переказ між членами платіжної системи за операціями, які здійснюються резидентами в межах України, виконується розрахунковим банком-резидентом у національній валюті. Функції розрахункового банку платіжної системи може виконувати банк або Національний банк.
2. Відносини розрахункового банку з членами платіжної системи регулюються договорами, укладеними відповідно до законодавства.
3. Переказ коштів через кореспондентські рахунки банків - членів платіжної системи в розрахунковому банку може виконуватися на підставі клірингової вимоги, сформованої в платіжній системі за результатами взаємозаліку на підставі клірингу або за кожним документом на переказ коштів окремо.
Форма клірингової вимоги встановлюється правилами платіжної системи і повинна містити реквізити, обов'язкові для формування розрахунковим банком міжбанківського розрахункового документа згідно з вимогами цієї Інструкції. Розрахунковий банк має формувати міжбанківський електронний розрахунковий документ згідно з вимогами пункту 3 глави 2 розділу I цієї Інструкції.
( Абзац другий пункту 3 глави 1 розділу IV із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 165 від 05.06.2008 )
Для зведення результатів клірингу на балансі розрахункового банку відкривається кліринговий рахунок.
4. Розрахунковий банк забезпечує завершення розрахунків відповідно до правил платіжної системи та умов договорів з платіжною організацією і членами платіжної системи.
5. У разі порушення строку проведення розрахунків розрахунковий банк несе відповідальність перед платіжною організацією та членами платіжної системи згідно із законодавством, правилами платіжної системи та умовами договорів.
( Пункт 6 глави 1 розділу IV виключено на підставі Постанови Національного банку N 122 від 30.03.2012 )
Глава 2.
Виконання банком функцій розрахункового банку платіжної системи
1. Банк виконує функції розрахункового банку на підставі договору, який укладається між платіжною організацією платіжної системи та банком. Якщо банк виконує функції платіжної організації платіжної системи, то підставою для виконання ним функцій розрахункового банку є відповідне рішення виконавчого органу банку.
2. Функції розрахункового банку визначаються внутрішнім положенням банку, що регулює проведення міжбанківського переказу з урахуванням вимог законодавства та правил платіжної системи і, зокрема, має визначати:
технологію, регламент проведення розрахунків і порядок обміну інформацією з учасниками розрахунків;
порядок урегулювання неплатоспроможності та інших випадків невиконання членами платіжної системи своїх зобов'язань;
порядок формування та умови використання страхового фонду з покриття ризиків неплатежів членів платіжної системи (далі - страховий фонд), якщо відповідно до договору з платіжною організацією розрахунковий банк здійснює облік і контроль за формуванням членами платіжної системи страхового фонду.
3. Міжбанківський переказ здійснюється через кореспондентські рахунки банків - членів платіжної системи, що відкриваються в розрахунковому банку відповідно до розділу III цієї Інструкції.
4. Розрахунковий банк здійснює облік коштів за внесками членів платіжної системи до страхового фонду за рахунком, відкритим платіжній організації, якщо це передбачено правилами платіжної системи. Порядок використання коштів за цим рахунком визначається умовами договору з платіжною організацією.
У разі надання платіжною організацією розрахунковому банку повноважень здійснювати контроль за формуванням членами платіжної системи коштів страхового фонду їх облік і використання здійснюються відповідно до нормативно-правових актів Національного банку та умов договорів з платіжною організацією та членами платіжної системи.
Глава 3.
Виконання Національним банком функцій розрахункового банку платіжної системи
1. Національний банк має право виконувати функції розрахункового банку платіжної системи на підставі постанови Правління Національного банку та відповідного договору, який укладається між платіжною організацією та Національним банком.
( Пункт 1 глави 3 розділу IV в редакції Постанови Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
2. Рішення щодо виконання функцій розрахункового банку приймається Національним банком на підставі розгляду документів, що подаються від імені платіжної організації платіжної системи, а саме:
письмового звернення платіжної організації платіжної системи щодо укладення договору про виконання Національним банком функцій розрахункового банку цієї платіжної системи;
загальних відомостей про платіжну систему, зокрема щодо платіжної організації та клірингової установи, що уповноважена платіжною організацією виконувати кліринг;
опису технології функціонування платіжної системи;
переліку її членів;
видів платіжних інструментів;
способів покриття можливих ризиків та управління безпекою в системі.
Національний банк має право отримати від платіжної організації додаткову інформацію, потрібну для прийняття остаточного рішення.
3. Національний банк у місячний строк з дня одержання документів, що мають відповідати вимогам пункту 2 цієї глави, приймає постанову Правління Національного банку України про укладення договору про виконання функцій розрахункового банку та надсилає платіжній організації платіжної системи проект відповідного договору.
У разі прийняття рішення про відмову від виконання функцій розрахункового банку Національний банк у місячний строк з дня одержання документів письмово повідомляє про це платіжну організацію платіжної системи.
4. Національний банк як розрахунковий банк може виконувати такі функції:
проведення розрахунків між членами платіжної системи на підставі платіжних повідомлень платіжної системи згідно з правилами платіжної системи;
ведення обліку та використання коштів страхового фонду членів платіжної системи відповідно до правил платіжної системи та умов договорів;
здійснення контролю за своєчасним формуванням і поповненням страхового фонду членами платіжної системи;
вжиття заходів щодо забезпечення виконання членами платіжної системи своїх зобов'язань відповідно до правил платіжної системи та умов договорів.
Виконання Національним банком функцій розрахункового банку платіжної системи визначається внутрішнім положенням, що регулює проведення розрахунковим банком міжбанківського переказу з урахуванням вимог законодавства та правил платіжної системи.
5. Міжбанківський переказ виконується засобами СЕП через кореспондентські рахунки банків - членів платіжної системи, що відкриті в територіальних управліннях із застосуванням договірного списання.
Обмін інформацією між учасниками розрахунків здійснюється із застосуванням технології, що використовується в інформаційній мережі, та відповідних засобів захисту інформації.
6. Члени платіжної системи зобов'язані мати на кореспондентських рахунках суми коштів для виконання своїх зобов'язань щодо розрахунків між членами платіжної системи відповідно до умов договору з розрахунковим банком.
( Главу 4 розділу IV виключено на підставі Постанови Національного банку N 279 від 12.08.2011 )
Розділ V. Загальні умови проведення внутрішньобанківського переказу
Глава 1.
Вимоги щодо функціонування ВМПС
1. Банк, що створює ВМПС, зобов'язаний визначити умови та порядок її функціонування з урахуванням вимог законодавства. Правила внутрішньобанківської платіжної системи мають бути узгоджені з Національним банком. Правила для узгодження подаються банком до Національного банку в порядку, наведеному в главі 10 розділу II цієї Інструкції.
2. Банк та його філії, що працюють з використанням ВМПС, зобов'язані:
дотримуватися технологічних вимог і вимог щодо захисту інформації, що встановлюються Національним банком;
дотримуватися вимог Національного банку до засобів формування та оброблення електронних розрахункових документів.
3. Внутрішньобанківська платіжна система має використовувати програмно-технічне забезпечення, систему захисту інформації та телекомунікаційні канали зв'язку, що забезпечують:
а) надійний багаторівневий захист інформації від несанкціонованого доступу, використання, модифікації на різних етапах її формування, оброблення, передавання та приймання;
б) контроль за достовірністю інформації на всіх етапах її оброблення;
в) процедури та механізми, які після збоїв чи інших порушень роботи ВМПС дають змогу відновити роботу без послаблення вимог щодо захисту інформації;
г) фіксування спроб несанкціонованого доступу до системи розрахунків (з негайним інформуванням про це банком - власником ВМПС Національного банку);
ґ) автоматичне ведення протоколу найкритичніших моментів роботи (вхід, формування міжбанківських електронних розрахункових документів тощо) та забезпечення його захисту від модифікації, формування архіву цього протоколу під час закриття робочого дня;
д) формування і зберігання архівів електронних банківських документів відповідно до вимог законодавства;
е) надійне резервування для підтримки безперебійного функціонування ВМПС і відновлення її діяльності в разі порушення її роботи або виникнення надзвичайних ситуацій.
4. Транспортні потреби ВМПС забезпечуються засобами системи ЕП або власними чи загального користування засобами телекомунікації тощо. Програмні засоби вузла системи ЕП передаються банку та філії на підставі договору про надання послуг системою електронної пошти Національного банку України (додаток 10).
Глава 2.
Вимоги до проведення внутрішньобанківського переказу
1. ВМПС має забезпечити формування міжбанківського електронного розрахункового документа із заповненням реквізитів відповідно до пункту 3 глави 2 розділу I цієї Інструкції.
( Пункт 1 глави 2 розділу V із змінами, внесеними згідно з Постановою Національного банку N 165 від 05.06.2008 )
2. Внутрішньобанківський переказ має бути виконаний у строк, установлений внутрішніми правилами банку, але не може перевищувати двох операційних днів відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".
Глава 3.
Вимоги щодо взаємодії ВМПС із СЕП
1. Банк, що працює в СЕП за моделлю з використанням ВМПС, зобов'язаний:
а) забезпечити передавання міжбанківських електронних розрахункових документів від філій до СЕП і від СЕП до філій із збереженням їх реквізитів. Якщо Національний банк визначив реквізити розрахункового документа, які під час формування міжбанківського електронного розрахункового документа розміщуються в полі "Допоміжні реквізити", то банк має забезпечити їх зберігання під час передавання цих документів засобами ВМПС;