( Частина статті 30 в редакції Закону N 70/97-ВР від 14.02.97 )( Стаття 30 із змінами, внесеними згідно із Законом N 75/95-ВРвід 28.02.95, в редакції Закону N 198/95-ВР від 02.06.95 )
Стаття 31. Заборона і обмеження реклами
Забороняється переривати з метою розміщення реклами трансляції сесій Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, офіційних державних заходів і церемоній, виступів Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем'єр-міністра України, Голови Конституційного Суду України, народних депутатів України, членів Уряду України.
( Частина перша статті 31 в редакції Закону N 70/97-ВР від 14.02.97 )
Не допускаються рекламно-агітаційні передачі політичного змісту в день проведення виборів та референдумів.
Забороняється реклама тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Реклама лікувальних сеансів, інших аналогічних заходів з використанням гіпнозу та інших методів психічного або біоенергетичного впливу може здійснюватися з дозволу Міністерства охорони здоров'я України. Реклама лікарських засобів, виробів медичного призначення, методів профілактики, діагностики та лікування здійснюється відповідно до Закону України "Про рекламу".
( Частина третя статті 31 в редакції Закону N 70/97-ВР від 14.02.97 )
Реклама не повинна містити в тексті і зображенні те, що може завдати духовної, моральної чи психічної шкоди молоді і дітям.
Забороняється реклама у передачах, розрахованих на дитячу (до 14 років) аудиторію.
Стаття 32. Участь спонсорів у створенні телерадіопередач
Передачі можуть створюватися за участю юридичних і фізичних осіб, які виступають як спонсори, крім тих, чиєю основною діяльністю є виробництво чи реалізація продукції або послуг, реклама яких заборонена статтею 31 цього Закону.
Передача, підготовлена за участю спонсора, повинна бути ясно і належно означена з допомогою титрів чи дикторського тексту на її початку, якщо інше не передбачено угодою між телерадіоорганізацією і спонсором. Спонсор має право на оприлюднення у програмі свого імені або назви фірми без зазначення реквізитів (адреси, телефонів, поточного рахунку тощо).
( Частина друга статті 32 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III від 10.01.2002 )
Забороняється спонсорство щодо випусків новин. Забороняється втручання спонсорів у професійну діяльність телерадіоорганізацій та їх працівників.
( Стаття 32 в редакції Закону N 198/95-ВР від 02.06.95 )
Стаття 33. Кореспондентські пункти
Телерадіоорганізації мають право у встановленому порядку відкривати кореспондентські пункти на території України та за її межами. Кореспондентський пункт є структурним підрозділом (філією) телерадіоорганізації і представляє її інтереси.
Стаття 34. Акредитація телерадіопрацівників
Телерадіоорганізації мають право за погодженням з державними органами та органами об'єднань громадян акредитувати при них (при їх прес-службах) творчі групи, окремих працівників. Органи, при яких акредитовано телерадіопрацівників, забезпечують їм умови для виконання службових обов'язків з урахуванням специфіки підготовки телерадіоматеріалів (розміщення апаратури, режим освітлення, підключення до джерел звуку тощо), а також попередньо повідомляють їх про час і місце проведення засідань, прес-конференцій, презентацій, нарад та інших заходів, надають стенограми, протоколи та інші матеріали.
Припинення акредитації телерадіопрацівників можливе за рішенням організації, при якій їх акредитовано, за погодженням з телерадіоорганізацією, що акредитувала цих працівників, або у разі відкликання їх телерадіоорганізацією.
Стаття 35. Зберігання матеріалів телерадіомовлення
Телерадіоорганізації зобов'язані зберігати текстові матеріали передач протягом одного року після їх випуску і вести журнал реєстрації передач, які йдуть без попереднього запису (прямий ефір), в якому фіксуються: тема передачі, дата, час її початку і закінчення, прізвища авторів, ведучих та інших учасників. Журнал реєстрації передач, які йдуть у прямій трансляції, зберігається протягом року з дня останнього запису у ньому.
Передачі, записані в повному обсязі на магнітну плівку, можуть бути розмагнічені після закінчення десятиденного строку з часу останньої трансляції, якщо в цей строк не надійшла заява про спростування відомостей, які в них містяться. У разі виникнення спору вони розмагнічуються лише після його розв'язання (прийняття судового рішення, укладення мирової угоди тощо).
Порядок, критерії відбору, строки і умови довгострокового зберігання телерадіопередач, що становлять історичну, художню культурну чи іншу цінність, визначаються чинним законодавством України.
РОЗДІЛ IV. ПРАВА І ОБОВ'ЯЗКИ ТЕЛЕРАДІООРГАНІЗАЦІЙ ТА ЇХ ПРАЦІВНИКІВ
Стаття 36. Авторське право телерадіоорганізацій
Телерадіоорганізації належить авторське право на створені нею передачі (фільми) і програми, а також авторські права, одержані відповідно до укладених нею договорів.
Телерадіоорганізація має право дозволяти чи забороняти іншим телерадіоорганізаціям, установам і закладам, громадянам в Україні та за кордоном:
- трансляцію (ретрансляцію) своїх передач (фільмів) та програм;
- відтворення, тиражування або продаж зроблених записів передач (фільмів), програм, що є її власністю, а також записів музичних і літературно-драматичних творів, здійснених телерадіоорганізацією в студії чи у видовищних закладах.
Без згоди телерадіоорганізації допускається використання її передач (фільмів) і програм у таких випадках:
- для задоволення особистих потреб громадян;
- для використання іншими телерадіоорганізаціями коротких уривків - не більше п'яти хвилин з кожної передачі (фільму);
- для навчальних цілей у державних навчальних закладах.
Стаття 37. Обов'язки телерадіоорганізації
Телерадіоорганізація зобов'язана:
а) розповсюджувати об'єктивну інформацію;
б) не створювати перешкод у передачі та прийманні програм інших телерадіоорганізацій, функціонуванні ліній зв'язку;
в) дотримувати вимог державних стандартів і технічних параметрів телерадіомовлення;
г) попереджати телеглядачів про те, що її програми є платними;
д) виконувати правила рекламної діяльності і спонсорства, встановлені чинним законодавством;
( Пункт "д" частини першої статті 37 із змінами, внесеними згідно із Законом N 70/97-ВР від 14.02.97 )
е) з повагою ставитися до національної гідності, національної своєрідності і культури всіх народів;
є) зберігати у таємниці, на підставі документального підтвердження, відомості про особу, яка передала інформацію або інші матеріали за умови нерозголошення її імені;
ж) не розповсюджувати матеріали, які порушують презумпцію невинуватості підсудного або упереджують рішення суду;
з) не розголошувати інформацію про приватне життя громадянина без його згоди, якщо ця інформація не є суспільно необхідною. У разі, якщо суд визнає, що розповсюдження інформації про особисте життя громадянина не становить суспільно необхідної інформації, моральна шкода та матеріальні збитки відшкодовуються в порядку, встановленому чинним законодавством України;
и) забезпечувати для осіб та організацій, які мають у цьому виробничу потребу, вільний доступ до розкладу мовлення телерадіоорганізацій і безкоштовне його використання;
( Частину першу статті 37 доповнено пунктом "и" згідно із Законом N 70/97-ВР від 14.02.97 )
і) дотримуватися встановленої квоти демонстрування національних фільмів та передач чи програм національного виробництва відповідно до законів.
( Частину першу статті 37 доповнено пунктом "і" згідно із Законом N 998-XIV від 16.07.99 )
Телерадіоорганізація не має права:
- докорінно змінювати характер, обсяг мовлення та програмну концепцію без попереднього оповіщення телеглядачів і радіослухачів у своїх передачах;
- збільшувати в односторонньому порядку розмір абонентної плати чи інших видів оплати послуг до закінчення строку договору, крім випадків зміни централізовано затверджених тарифів на послуги телебачення та радіомовлення.
У межах зони впевненого прийому телерадіопрограм не дозволяється проведення будь-яких видів робіт, які можуть перешкоджати прийому передач чи погіршувати їх технічну якість. Винні у цьому юридичні та фізичні особи зобов'язані за свій рахунок відшкодувати всі витрати, пов'язані з поновленням попередньої якості прийому телерадіопрограм.
Стаття 38. Права творчих працівників телерадіоорганізацій
Творчий працівник телерадіоорганізації, який виконує її завдання, має право:
а) збирати і отримувати без перешкод інформацію, яка необхідна для підготовки передач;
б) проводити кіно-, відео-, звуко- та інші записи, фотозйомки, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України;
в) за завданням телерадіоорганізації відвідувати органи влади, підприємства, установи і організації та бути прийнятим їх посадовими особами;
г) при пред'явленні посвідчення працівника телерадіоорганізації перебувати в районах стихійного лиха і катастроф, в місцях аварій, масових безпорядків, на мітингах, зборах, демонстраціях та інших масових заходах, на територіях, де оголошено надзвичайний стан;
д) на доступ (зйомку, запис) до документів та матеріалів, за винятком тих, що спеціально охороняються чинним законодавством України;
е) користуватися псевдонімом, застерігати від розголошення таємниці псевдоніму;
є) перед трансляцією знайомитися з остаточно готовою до випуску передачею, яку підготовлено з використанням зібраних ним матеріалів, і робити щодо неї свої зауваження;
ж) зняти з себе відповідальність за матеріали, зміст яких, на його думку, було змінено (перекручено) в процесі редакційної підготовки;
з) відмовитися від виконання доручення телерадіоорганізації, якщо воно суперечить чинному законодавству.
Стаття 39. Обов'язки творчих працівників телерадіоорганізацій
Творчий працівник телерадіоорганізації зобов'язаний:
а) дотримувати програмної концепції телерадіоорганізації, керуватися її статутом;
б) перевіряти достовірність одержаної ним інформації;
в) не допускати розповсюдження інформації, передбаченої частиною другою статті 2 цього Закону;
г) не допускати випадків розповсюдження в телерадіопрограмах відомостей, які порушують права і законні інтереси громадян, принижують їх честь і гідність;
д) виконувати інші вимоги, які випливають з цього Закону і статуту телерадіоорганізації та укладеного ним з телерадіоорганізацією трудового договору.
Обов'язки, передбачені частиною першою цієї статті, поширюються і на позаштатних працівників телерадіоорганізації.
У разі висунення творчого телерадіопрацівника кандидатом на виборні посади він має рівні з іншими кандидатами права у використанні телебачення і радіомовлення.
Творчий телерадіопрацівник не має права використовувати своє службове становище в інтересах кандидата, довіреною особою якого він є.
РОЗДІЛ V. ПРАВА ТЕЛЕГЛЯДАЧІВ І РАДІОСЛУХАЧІВ
Стаття 40. Захист прав телеглядачів, радіослухачів
Телеглядачі і радіослухачі мають право:
- приймати для індивідуального користування всі програми державних, недержавних, а також зарубіжних телерадіоорганізацій;
- звертатися до телерадіоорганізації, її засновників, Національної ради з зауваженнями та пропозиціями щодо змісту і технічної якості програм і отримувати відповідь безпосередньо у передачах або письмово;
своєчасно отримувати розклад мовлення телерадіоорганізацій;
( Статтю 40 доповнено абзацом четвертим згідно із ЗакономN 70/97-ВР від 14.02.97 )
- спростовувати розповсюджені телерадіоорганізацією дані, що не відповідають дійсності або принижують честь і гідність громадян.
Стаття 41. Захист прав неповнолітніх телеглядачів і радіослухачів
Передачі (фільми), що можуть завдати шкоди фізичному, психічному, моральному розвиткові неповнолітніх, забороняються.
Не допускається без згоди батьків або осіб, що їх замінюють, розповсюджувати інформацію про неповнолітніх, які вчинили злочин, про злочини, вчинені щодо неповнолітніх, а також про самогубство неповнолітніх, якщо така інформація дозволяє ідентифікувати особу неповнолітнього.
Не допускається демонстрування на каналах мовлення фільмів, що мають обмеження глядацької аудиторії, без обов'язкового попередження про ці обмеження у програмах телепередач та перед демонструванням цих фільмів. Ефірний час демонстрування фільмів, що мають обмеження глядацької аудиторії, визначається умовами їх демонстрування відповідно до державного посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів.
( Статтю 41 доповнено частиною третьою згідно із Законом N 998-XIV від 16.07.99 )
Стаття 42. Недопустимість перекручення інформації
Особа, в якої беруть інтерв'ю, або особа, яка надала інформацію для телерадіоорганізації, має право вимагати у письмовій формі перегляду чи прослуховування готового матеріалу перед його трансляцією, а в разі незгоди - вилучення матеріалу з передачі.
Спори у зв'язку з порушенням норм, викладених у частині першій цієї статті, розглядаються судом.
Стаття 43. Право на відповідь, спростування чи власне тлумачення обставин справи
Телерадіоорганізація зобов'язана надавати громадянам чи представникам організацій, інтересам яких заподіяно шкоди розповсюдженою інформацією, можливість відповіді, спростування чи власного тлумачення обставин справи.
В разі розповсюдження в телерадіопередачі відомостей, що принижують честь і гідність громадян або не відповідають дійсності, вони повинні бути на прохання зацікавлених осіб в місячний строк спростовані телерадіоорганізацією, яка розповсюдила ці відомості. Зміст і час спростування визначаються за угодою зацікавлених сторін.
Спори про реалізацію вказаних прав розглядаються судом.
РОЗДІЛ VI. ФІНАНСУВАННЯ ТА МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНА БАЗА ТЕЛЕРАДІООРГАНІЗАЦІЙ
Стаття 44. Фінансування телерадіоорганізацій
Джерелами фінансування телерадіоорганізацій є бюджетні асигнування, абонентна плата, а також кошти, отримані від:
- виробництва і трансляції реклами, видання газет, журналів, інформаційних бюлетенів, книг, відеогазет, створення телерадіопрограм на замовлення;
( Абзац третій частини першої статті 44 виключено на підставі Закону N 70/97-ВР від 14.02.97 )
- продажу газетам, журналам, інформаційним агентствам права на публікацію програм своїх телерадіопередач;
- діяльності комерційних каналів, а також кабельного, довідкового (телетексту) та інших видів телерадіомовлення;
- виробництва, продажу і прокату касет із записами відео- та аудіопродукції;
- прокату телефільмів, платних спектаклів, концертів, організованих безпосередньо телерадіоорганізацією;
- зовнішньоекономічної діяльності телерадіоорганізації та інших видів діяльності, передбачених статутом;
- внесків засновників, спонсорів, державних органів, благодійних та інших громадських фондів, а також окремих громадян.
Іноземні інвестиції, як джерело фінансування телерадіоорганізацій, допускаються в порядку, встановленому чинним законодавством України, з обмеженням, встановленим статтею 13 цього Закону.
Фінансування системи Суспільного телебачення і радіомовлення здійснюється відповідно до Закону України "Про систему Суспільного телебачення і радіомовлення України".
( Статтю 44 доповнено частиною третьою згідно із Законом N 595/97-ВР від 22.10.97 )
Стаття 45. Матеріально-технічна база телерадіоорганізації
Матеріально-технічна база телерадіоорганізації, що забезпечує виробництво телерадіопередач та програм і доведення їх до споживачів, може включати до свого складу підприємства та організації (телецентри, телерадіоцентри, технічні центри телебачення і радіомовлення, радіобудинки тощо), а також технічні засоби розповсюдження телерадіопрограм (передавачі, супутникові, кабельні, радіорелейні мережі зв'язку та інші засоби).
Технічні засоби телебачення і радіомовлення, створені (придбані, побудовані) за рахунок державних капіталовкладень, не можуть бути надані в користування недержавним телерадіоорганізаціям без згоди Національної ради.
Плани, програми і схеми розвитку громадського, відомчого та інших видів телебачення і радіомовлення повинні бути узгоджені телерадіоорганізацією з програмою розвитку державного телебачення і радіомовлення на відповідних територіях.
Під час проектування, будівництва і реконструкції об'єктів (будинків, споруд), призначених для проведення громадських заходів (культурно-масових, спортивних, видовищних тощо), мають бути передбачені необхідні технічні вимоги щодо забезпечення телерадіотрансляцій з цих приміщень (освітлення, площа для розміщення телекамер та іншого устаткування і роботи персоналу, засоби зв'язку тощо).
Витрати телерадіоорганізацій на капітальне будівництво об'єктів, призначених для здійснення телерадіомовлення, включаються у собівартість їх продукції.
( Стаття 45 в редакції Закону N 198/95-ВР від 02.06.95 )
РОЗДІЛ VII. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПОРУШЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ПРО ТЕЛЕБАЧЕННЯ І РАДІОМОВЛЕННЯ
Стаття 46. Відповідальність за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення
Порушеннями законодавства України про телебачення і радіомовлення є:
- порушення, передбачені статтею 47 Закону України "Про інформацію";
- порушення вимог, встановлених частиною другою статті 2, статтею 8, частиною четвертою статті 20 цього Закону;
- порушення антимонопольних обмежень, встановлених цим Законом;
- порушення обмежень, встановлених для іноземних інвесторів;
- мовлення без ліцензії;
- одержання ліцензії на використання каналів мовлення шляхом обману;
- здійснення мовлення з порушенням умов, які вказуються в ліцензії;
- порушення порядку та строків видачі ліцензії;
- порушення інтересів та законних прав телерадіоорганізацій, що отримали ліцензію;
- надання в користування технічних засобів мовлення телерадіоорганізаціям, які не мають ліцензії;
- повна або часткова передача каналу мовлення в користування іншій юридичній або фізичній особі;
- порушення вимог щодо обов'язкового повідомлення вихідних даних;
- створення мереж кабельного (проводового) мовлення без дозволу місцевих органів державної виконавчої влади;
- незабезпечення телерадіоорганізацією кабельного мовлення трансляції своїм абонентам програм державного мовлення;
- порушення авторських прав власників телерадіопередач та програм;
- порушення вимог щодо рекламної діяльності, встановлених чинним законодавством;
( Абзац сімнадцятий частини першої статті 46 із змінами, внесеними згідно із Законом N 70/97-ВР від 14.02.97 )
- порушення умов спонсорської діяльності;
- порушення прав творчих працівників телерадіоорганізації;
- порушення законних прав телеглядачів та радіослухачів;
- створення перешкод у законній діяльності Національної ради;
- порушення вимог, встановлених статтями 15 і 22 Закону України "Про кінематографію".
( Частину першу статті 46 доповнено абзацом згідно із Законом N 998-XIV від 16.07.99 )
Особи, винні в цих порушеннях, несуть цивільно-правову, адміністративну і кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Стаття 47. Відшкодування моральної шкоди
Моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянинові в результаті розповсюдження телерадіоорганізацією даних, що не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадянина або завдають йому іншої немайнової шкоди, компенсується за рішенням суду цією телерадіоорганізацією, а також винними посадовими особами і громадянами. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в грошовому виразі визначається судом.
Стаття 48. Звільнення від відповідальності за розповсюдження даних, що не відповідають дійсності
Телерадіоорганізація та телерадіопрацівники не несуть відповідальності за розповсюдження по телебаченню і радіо даних, що не відповідають дійсності, у випадках:
а) якщо ці дані містились в офіційних повідомленнях;
б) якщо їх одержано від інформаційних агентств або прес-служб державних органів та органів об'єднань громадян;
в) якщо вони є дослівним цитуванням виступів народних депутатів, а також офіційних виступів посадових осіб державних органів;
г) якщо вони містилися в авторських виступах, які передаються в ефір без попереднього запису.
РОЗДІЛ VIII. МІЖНАРОДНЕ СПІВРОБІТНИЦТВО В ГАЛУЗІ ТЕЛЕБАЧЕННЯ І РАДІОМОВЛЕННЯ
Стаття 49. Міжнародне співробітництво телерадіоорганізацій
Співробітництво телерадіоорганізацій із зарубіжними партнерами здійснюється на підставі ратифікованих Україною міжнародних договорів або прямих договорів.
Якщо міжнародним договором, в якому бере участь Україна, встановлено інші норми, ніж ті, що містяться в цьому Законі, то застосовуються норми міжнародного договору.
Стаття 50. Діяльність представників зарубіжних телерадіоорганізацій на території України
Акредитація зарубіжних кореспондентів телебачення і радіо проводиться Міністерством закордонних справ України.
Правовий стан і професійна діяльність представників зарубіжних телерадіоорганізацій, акредитованих в Україні, регулюються Кабінетом Міністрів України.
Представники зарубіжних телерадіоорганізацій, не акредитовані в Україні у встановленому порядку, здійснюють свою діяльність як співробітники іноземних юридичних осіб.
Розділ IX. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ
1. На час загальної або часткової мобілізації та/чи воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях встановлюється особливий режим роботи телебачення і радіомовлення, за якого розповсюдження в ефері теле- і радіопередач (програм) здійснюється лише телерадіоорганізаціями спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань телебачення і радіомовлення з використанням лише каналів підприємств, що віднесені до сфери управління Державного комітету зв'язку України і спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань телебачення і радіомовлення.
Органам виконавчої влади, уповноваженим у справах цивільної оборони, захисту населення і надзвичайних ситуацій, надається право використовувати без перешкод державні телерадіоорганізації і технічні засоби мовлення для передачі інформації, пов'язаної з захистом населення.
2. Дія статей 6, 22, 23, 26 і 38 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" під час загальної або часткової мобілізації та/чи воєнного стану тимчасово припиняється.
Порядок мовлення телерадіоорганізацій під час загальної або часткової мобілізації та/чи воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
( Закон доповнено розділом IX згідно із Законом N 193-XIV від 20.10.98
Президент України | Л.КРАВЧУК |
м. Київ, 21 грудня 1993 року N 3759-XII |