6. Заява, що подається фізичною особою, та додані до неї документи, мають бути підписані фізичною особою. Підпис засвідчується нотаріально.
7. Виписка з реєстру та довіреність іноземних суб’єктів господарювання мають бути нотаріально засвідчені за місцем їх видачі, легалізовані в консульських установах, які представляють інтереси України, якщо міжнародними договорами України не передбачено інше, і супроводжуватися перекладом на українську мову, який засвідчується у встановленому порядку.
8. Документи та інформація іноземною мовою мають супроводжуватися перекладом на українську мову, який засвідчується в установленому порядку.
9. Документи, викладені на двох і більше аркушах, мають бути пронумеровані й прошиті.
10. Інформація, передбачена додатками до цього Положення, має бути викладена з використанням нумерації розділів і пунктів цих додатків. Оформлення нумерації має бути таким, як запропоновано в додатках до цього Положення.
11. Усі відомості та документи, які додаються до заяви, подаються в паперовій та електронній формах.
12. Інформація та відомості, що подаються в електронній формі, мають відповідати інформації та відомостям, що подаються в письмовій формі. Відповідність інформації та відомостей у письмовій та електронній формах підтверджується записом у заяві.
13. Особа, яка надає інформацію як інформацію з обмеженим доступом (у тому числі конфіденційну інформацію), зобов’язана зазначити, яка саме інформація має обмежений доступ, у тому числі які саме документи або частини документів містять інформацію з обмеженим доступом.
14. Заява має містити перелік документів і відомостей, що додаються до заяви, із зазначенням, які саме документи чи відомості містять інформацію з обмеженим доступом. Усі документи, які додаються до заяви, подаються в запечатаному конверті з позначкою "Містить інформацію з обмеженим доступом".
15. На кожній сторінці, що містить інформацію з обмеженим доступом, у верхньому правому куті має бути зазначено "Містить інформацію з обмеженим доступом".
16. Інформація, яку заявник вважає інформацією з обмеженим доступом, має бути позначена у будь-який обраний заявником спосіб.
17. Заявник надає обґрунтування віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом із вказівкою щодо причин, через які її не можна розголошувати або оприлюднювати. При цьому інформація, що становить комерційну чи іншу, передбачену законом таємницю, має бути відокремлена від конфіденційної інформації.
18. Кожний суб’єкт, який готує відомості, несе відповідальність за точність інформації, що викладається.
19. Для представлення інтересів учасників концентрації представники мають подати підтвердження своїх повноважень у письмовій формі, наприклад договір-доручення чи довіреність, які мають містити:
прізвище, ім’я та по батькові представника, його посаду та місце роботи;
серію та номер паспорта, ким і коли виданий, податковий номер;
адресу місця проживання/перебування представника, номер мобільного телефону;
назву(и) суб’єкта(ів) господарювання, інтереси якого(их) уповноважений представляти представник;
обсяг наданих повноважень;
вказівку на те, що ризики негативних наслідків, пов'язаних із переглядом органом Комітету рішення, прийнятого на підставі поданої представником недостовірної інформації, а також відповідальність за подання такої інформації несуть учасники концентрації, які призначили представника, або їх правонаступники.
20. До заяви додається загальна схема відносин контролю кожного учасника концентрації із указанням учасників концентрації, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 1 розділу ІІІ цього Положення, їх кінцевих бенефіціарних власників, а також усіх юридичних та фізичних осіб, які входять до складу учасників концентрації і зареєстровані та/або здійснюють господарську діяльність на території України, а також відносин контролю між ними.
21. До заяви додається загальна спільна схема зміни відносин контролю внаслідок концентрації, в якій зазначаються учасники концентрації, перелічені у підпунктах 1-4 пункту 1 розділу ІІІ цього Положення, їх кінцеві бенефіціарні власники, а також схематичне зображення зміни контролю.
XI. Порядок розгляду заяви про надання висновків
1. Органи Комітету надають заявникам на підставі заяви про надання висновків та доданої до неї інформації попередні висновки стосовно концентрації.
2. Строк розгляду заяв про надання попередніх висновків стосовно концентрації становить один місяць, якщо інше не встановлено законом.
3. Попередні висновки органу Комітету надаються у формі листа, в якому зазначається про:
1) можливість надання дозволу на концентрацію;
2) можливість відмови в наданні дозволу на концентрацію;
3) необхідність чи відсутність необхідності одержання дозволу на концентрацію;
4) недостатність інформації для будь-якого висновку.
4. Попередні висновки надаються виключно на підставі наданої заявником інформації.
5. Орган Комітету надає орендодавцеві у випадках, передбачених законодавством, висновки про можливість оренди та умови договору оренди протягом п’ятнадцяти днів після надходження матеріалів і надсилає їх орендодавцеві відповідно до статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
6. Отримання попередніх висновків стосовно концентрації не звільняє заявника від необхідності звернутися до органу Комітету із заявою про надання дозволу на концентрацію у випадках, передбачених законом.
XII. Порядок розгляду заяви про надання дозволу на концентрацію
1. Строк розгляду заяви:
1) Органи Комітету розглядають заяву про надання дозволу на концентрацію протягом тридцяти днів з дня прийняття її до розгляду відповідним органом Комітету, якщо інше не встановлено законом.
2) Органи Комітету розглядають заяву про надання дозволу на концентрацію за спрощеною процедурою протягом 25 днів з дня її надходження в разі, якщо:
лише один учасник концентрації здійснює діяльність на території України;
сукупна частка учасників концентрації на одному і тому самому товарному ринку не перевищує 15 відсотків;
частки або сукупні частки учасників концентрації не перевищують 20 відсотків на товарних ринках, на яких реалізується продукція (товари, роботи, послуги), без придбання або реалізації якої господарська діяльність будь-якого іншого учасника концентрації є неможливою.
3) Державний уповноважений може прийняти рішення про розгляд заяви за процедурою, передбаченою підпунктом 1 пункту 1 цього розділу, якщо обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 1 цього розділу, або інші обставини, що можуть вплинути на прийняття рішення відповідно до частини першої статті 25 Закону, потребують додаткового вивчення.
2. Порядок прийняття заяви до розгляду:
1) заява вважається прийнятою до розгляду після 15 днів з дня її надходження, якщо протягом цього часу державний уповноважений не повернув заявнику заяву із повідомленням, що вона та інші документи, що додаються до неї, не відповідають встановленим Комітетом вимогам, у тому числі за відсутності інформації про бенефіціарних власників суб’єктів господарювання – учасників концентрації, і це перешкоджає її розгляду;
2) у разі надходження від заявника клопотання про розгляд заяви за спрощеною процедурою державний уповноважений перевіряє наявність підстав, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього розділу, та відсутність обставин, передбачених підпунктом 3 пункту 1 цього розділу;
3) у разі відсутності підстав, зазначених в підпункті 2 пункту 1 цього розділу, або виявлення обставин, передбачених в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, державний уповноважений повідомляє заявника про відсутність можливості розгляду заяви за спрощеною процедурою та повертає заяву;
4) За зверненням заявника державний уповноважений або за його дорученням працівники Комітету проводять попередні консультації щодо інформації та документів, які є необхідними для розгляду відповідної заяви, у тому числі для розгляду за спрощеною процедурою, а також щодо виправлення можливих недоліків у поданій заяві протягом строку, встановленого підпунктом 1 пункту 2 цього розділу.
3. Залишення заяви без розгляду:
1) Заява залишається без розгляду в разі надходження від заявника клопотання про відкликання заяви, про що приймається рішення відповідних органів Комітету;
2) залишення заяви без розгляду не позбавляє заявника права звернутися до Комітету з повторною заявою.
4. Залишення заяви без руху:
1) у разі недружнього придбання, якщо учасник концентрації відмовляє іншому учаснику концентрації - заявнику в наданні документів та іншої інформації, необхідної для розгляду органами Комітету заяви, державний уповноважений на підставі звернення заявника приймає рішення про надання учасником концентрації такої інформації у визначений строк. Про прийняте рішення повідомляється заявник. Заява вважається прийнятою до розгляду після отримання всієї інформації, передбаченої цим рішенням. До надходження зазначеної інформації заява залишається без руху.
У випадку неотримання всієї інформації, передбаченої рішенням про надання учасником концентрації інформації, необхідної для розгляду органами Комітету заяви у разі недружнього придбання, заява залишається без розгляду;
2) заява про надання дозволу або про надання попередніх висновків без доданих документів, що підтверджують сплату збору за її подання, залишається без руху, про що заявник повідомляється письмово. Заява про надання дозволу або про надання попередніх висновків залишається без розгляду в разі ненадходження від заявника документів, що підтверджують сплату збору за подання заяви, протягом 30 днів з дати отримання заявником повідомлення про залишення заяви без руху.
5. Порядок подання повторної заяви:
1) повторна заява стосовно раніше заявленої концентрації подається до Комітету як нова заява, якщо порівняно з попередньою заявою суттєво змінюються обставини, що характеризують концентрацію, зокрема:
заявник;
учасники концентрації;
вид концентрації;
період, за який подаються відомості щодо учасників концентрації;
відомості відповідно до розділів VI, X цього Положення та додатків 1-4 до цього Положення;
за подання нової заяви сплачується плата;
2) якщо обставини, що характеризують концентрацію, суттєво не змінюються, до повторної заяви додаються:
копія заяви (без додатків), яка не була прийнята до розгляду;
документи з виправленими недоліками;
документи, що не були додані до попередньої заяви (наприклад, відомості про відносини контролю, про учасників концентрації);
3) подання такої заяви не потребує повторної сплати.
6. Прийняття рішення про надання дозволу:
1) за відсутності підстав для заборони концентрації органи Комітету приймають рішення про надання дозволу на концентрацію;
2) якщо протягом строку розгляду заяви органи Комітету не розпочали розгляд справи про концентрацію, рішення про надання дозволу на концентрацію вважається прийнятим, про що орган Комітету, який розглядав заяву, може повідомити заявника.
7. Порушення і розгляд справи про концентрацію:
1) у разі виявлення підстав для заборони концентрації органи Комітету, що приймають рішення за заявою, державний уповноважений розпочинають розгляд справи про концентрацію, про що приймається розпорядження та письмово повідомляється особа, яка подала заяву. Разом із повідомленням про початок розгляду справи надсилається перелік інформації, яку заявник повинен надати для прийняття органами Комітету рішення у справі;
2) надсилання органами Комітету запиту щодо подання такої інформації здійснюється у строк, який не перевищує п’яти робочих днів з дня прийняття розпорядження, передбаченого підпунктом 1 цього пункту;
3) строк для подання заявником (заявниками) інформації на запит Комітету становить тридцять днів з дня одержання запиту. Цей строк може бути продовжено за письмовим клопотанням заявника;
4) інформація про прийняття розпорядження про початок розгляду справи про концентрацію не пізніше десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження розміщується на офіційному веб-сайті Комітету;
5) інформація про прийняття розпорядження про початок розгляду справи про концентрацію має містити назву та організаційно-правову форму учасників концентрації, вид концентрації, реквізити (дата, номер), розпорядження про початок розгляду справи про концентрацію та підстави для відкриття справи про концентрацію;
6) суб’єкти господарювання, зокрема конкуренти, постачальники чи споживачі учасників концентрації, а також об’єднання споживачів, якщо заявлена концентрація стосується товарів, призначених для кінцевого споживання, які вважають, що їхні права та інтереси можуть бути суттєво порушені внаслідок того, що заявлена концентрація призводить до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на всьому ринку чи в значній його частині, мають право надати Комітету в письмовій формі обґрунтовані заперечення щодо заявленої концентрації та докази на їх підтвердження;
7) заявник, особи, які зазначені в підпункті 6 цього пункту, можуть надати додаткову інформацію на підтвердження своєї позиції. У разі ненадання особами, які подали заперечення, додаткової інформації у визначений органом Комітету строк орган Комітету має право прийняти рішення у справі про концентрацію на підставі інформації, наявної в матеріалах справи;
8) зазначені в підпункті 6 цього пункту особи мають право подати органам Комітету клопотання про залучення їх до участі у справі як третіх осіб. Питання про залучення до участі у справі третіх осіб вирішується державним уповноваженим. Про залучення третьої особи державний уповноважений приймає розпорядження, про що повідомляються особи, які беруть участь у розгляді справи;
9) особи, які беруть участь у справі, зобов’язані добросовісно користуватися належними їм правами;
10) загальний строк від дати направлення повідомлення відповідно до підпункту 7.1 цього пункту до прийняття рішення у справі про концентрацію не може перевищувати ста тридцяти п’яти днів, за винятком випадків, коли заявник звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку надання інформації відповідно до підпункту 3 цього пункту.
8. Зупинення розгляду справи про концентрацію:
1) розгляд справи зупиняється в разі неможливості її розгляду до вирішення органом Комітету, судом пов’язаної з нею іншої справи або до вирішення державним органом пов’язаного з нею іншого питання. Про зупинення розгляду справи та його поновлення органами Комітету приймається розпорядження, про що повідомляється заявник;
2) органи Комітету поновлюють розгляд справи після усунення обставин, які зумовили його зупинення;
3) перебіг строку розгляду справи зупиняється з дня зупинення розгляду справи. З дня поновлення розгляду перебіг строку розгляду справи продовжується.
9. Прийняття рішення у справі про концентрацію:
1) за результатами розгляду справ про концентрацію Комітетом приймаються рішення: про надання дозволу на концентрацію; заборону концентрації;
2) за результатами розгляду справ про концентрацію адміністративною колегією приймається рішення про надання дозволу на концентрацію;
3) у рішенні вказуються результати розгляду справи по суті (надано дозвіл на концентрацію чи відмовлено в наданні дозволу на концентрацію, у тому числі надано дозвіл або відмовлено в наданні дозволу орендодавцю на оренду єдиного майнового комплексу підприємства чи його структурного підрозділу, що перебуває в державній, комунальній власності або належить Автономній Республіці Крим), наводяться мотиви рішення, висновки щодо умов договору оренди, зазначаються дії, які заявник повинен виконати або від яких утриматися;
( Підпункт 3 пункту 9 розділу XII із змінами, внесеними згідно зРозпорядженням Антимонопольного комітету № 25-рп від 12.12.2019 )
4) рішення про надання дозволу на створення суб’єкта господарювання, який є господарським товариством чи об’єднанням, є водночас рішенням про погодження установчих документів відповідного господарського товариства, об’єднання;
5) якщо протягом строку розгляду справи органами Комітету не прийнято рішення, то рішення про надання дозволу на концентрацію вважається прийнятим, про що орган Комітету, який розглядав заяву, може повідомити заявника;
6) у разі встановлення підстав для заборони концентрації органи Комітету повідомляють учасників концентрації про зміст таких підстав та встановлюють тридцятиденний строк для надання учасниками концентрації пропозицій щодо зобов’язань, які готові взяти на себе учасники концентрації, що усувають відповідний негативний вплив концентрації на конкуренцію та дозволяють органу Комітету прийняти рішення про надання дозволу. Цей строк може бути продовжений за клопотанням учасника концентрації;
7) зобов’язання, взяті на себе учасниками концентрації, мають бути пропорційними обґрунтованим загрозам негативного впливу на конкуренцію, заявленої концентрації, а вимоги щодо забезпечення контролю за виконанням учасниками концентрації взятих на себе зобов’язань не повинні бути надмірними;
8) з метою узгодження необхідних зобов’язань та вимог, якими обумовлюватиметься рішення органу Комітету про надання дозволу, органи Комітету та учасники концентрації проводять відповідні консультації;
9) рішення органів Комітету про надання дозволу на концентрацію може бути обумовлено виконанням учасниками концентрації зобов’язань, які усувають або пом’якшують негативний вплив концентрації на конкуренцію. Такі умови і зобов’язання можуть стосуватися, зокрема, обмеження стосовно управління, користування чи розпорядження майном, а також зобов’язання суб’єкта господарювання здійснити відчуження майна;
10) концентрація має бути здійснена протягом року з дня прийняття рішення про надання дозволу, якщо більший строк не визначено в рішенні. Якщо концентрація в цей строк не здійснена, учасники концентрації мають подати нову заяву про отримання дозволу;
11) органи Комітету, які прийняли рішення, не мають права його скасувати або змінити, крім випадків, передбачених статтею 58 Закону. Вони мають право виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки, роз’яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а також прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалося під час розгляду справи, не прийнято рішення.
10. Закриття розгляду справи:
1) розгляд справи про концентрацію суб’єктів господарювання підлягає закриттю без прийняття рішення по суті справи в разі:
надходження від заявника клопотання про відкликання заяви або про закриття розгляду справи;
неподання заявником інформації у визначений органами Комітету строк, якщо відсутність такої інформації перешкоджає розгляду справи, у тому числі інформації про бенефіціарних власників суб’єктів господарювання – учасників концентрації;
наявності рішення органу Комітету заявленої концентрації такою, що здійснена з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції;
ліквідації заявника - юридичної особи;
2) закриття розгляду не позбавляє заявника права звернутися до Комітету з новою заявою про надання дозволу.
11. З’ясування обставин, які мають значення для розгляду заяви, справи:
1) органи Комітету можуть запитувати в заявника (заявників) та інших осіб додаткову інформацію, якщо її відсутність перешкоджає розгляду заяви, справи;
2) працівники органів Комітету, яким доручено з’ясування фактичних обставин справи, збирають та аналізують документи і відомості, досліджують ринок, одержують усні та письмові пояснення юридичних і фізичних осіб, організовують проведення експертиз;
3) усні пояснення, які мають значення для розгляду заяви, справи, оформляються протоколом. Протокол підписується особами, які надали та отримали усні пояснення;
4) з метою з’ясування питань, що виникають при розгляді заяви, справи і потребують наукових, технічних або інших спеціальних знань, державний уповноважений призначає експертизу.
12. Рішення за заявою у справі:
1) органи Комітету надають дозвіл на концентрацію в разі, якщо вона не призводить до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на всьому ринку чи в значній його частині;
2) Кабінет Міністрів України може дозволити концентрацію, на здійснення якої Комітет не надав дозволу, якщо позитивний ефект для суспільних інтересів зазначеної концентрації переважає негативні наслідки обмеження конкуренції, у порядку, передбаченому законодавством;
3) копія рішення надсилається заявнику в десятиденний строк з дня його прийняття;
4) рішення, прийняте за результатами розгляду заяв, справ про концентрацію, оприлюднюється на офіційному веб-сайті Комітету протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена як інформація з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Комітету прийнятого рішення.
XIII. Інформація з обмеженим доступом
1. Інформація з обмеженим доступом, одержана органами Комітету у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків:
1) надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону;
2) недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації";
3) інших випадків, встановлених законом.
2. Особа, яка надає інформацію як інформацію з обмеженим доступом (у тому числі конфіденційну інформацію), зобов’язана зазначити, яка саме інформація має обмежений доступ, у тому числі які саме документи або частини документів містять інформацію з обмеженим доступом, та надати обґрунтування щодо віднесення цієї інформації до інформації з обмеженим доступом.
3. Органи Комітету повинні провести консультації з такими особами з метою з’ясування підстав для віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом та можливості зняття особою такого статусу з наданої нею інформації, та/або надання особою у встановлений органами Комітету строк неконфіденційної версії документів чи іншої інформації, зокрема з виключеною, зачорненою чи в інший спосіб зміненою інформацією, яка забезпечує достатній її захист, та/або з’ясування шкоди, яка може бути завдана особі оприлюдненням такої інформації.
4. Інформація з обмеженим доступом не підлягає розголошенню. Зазначена інформація має використовуватися та зберігатися відповідно до законодавства, зокрема Законів України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" та "Про захист персональних даних".
5. Заявник (його представник) та державний уповноважений (або за його дорученням працівники Комітету) можуть проводити між собою консультації щодо змісту інформації, яка може бути оприлюднена.
6. Режим доступу осіб, які беруть участь у справі, до інформації з обмеженим доступом визначається відповідно до законодавства України, зокрема Закону, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" та "Про захист персональних даних".
XIV. Відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції
1. Вчинення концентрації без отримання дозволу органів Комітету в разі, якщо наявність такого дозволу необхідна, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
2. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом здійснення концентрації без дозволу органу Комітету вважається вчиненим, якщо інше не передбачено законодавством або не випливає з дій суб’єкта господарювання, зокрема при:
1) здійсненні концентрації шляхом створення суб’єкта господарювання - юридичної особи - з моменту державної реєстрації цієї юридичної особи;
2) злитті суб’єктів господарювання - з моменту державної реєстрації суб’єкта господарювання, що виник у результаті злиття;
3) приєднанні суб’єкта господарювання - з моменту виключення суб’єкта господарювання, що приєднується, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР);
4) придбанні простих іменних акцій у документарній формі - з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів у зв’язку з придбанням пакета акцій;
5) придбанні простих іменних акцій, випущених у бездокументарній формі, або знерухомлених акцій - з моменту зарахування придбаних цінних паперів на рахунок покупця у зберігача;
6) придбанні, набутті іншим способом у власність, одержанні в управління (користування) часток чи паїв - з моменту набуття права власності, права на управління (користування) на частки чи паї відповідно до договору (доручення);
7) придбанні акцій на пред’явника - з моменту переходу права власності на акції відповідно до договору купівлі-продажу;
8) одержанні акцій в управління (користування) - з моменту набуття прав на управління (користування) акціями відповідно до договору (доручення);
9) придбанні, набутті іншим способом у власність, одержанні в управління (користування) активів (майна) у вигляді єдиного майнового комплексу суб’єкта господарювання чи структурного підрозділу суб’єкта господарювання - з моменту набуття права власності, права управління (користування) активами (майном) відповідно до договору (доручення), акта приймання-передачі майна.
( Підпункт 9 пункту 2 розділу XIV із змінами, внесеними згідно зРозпорядженням Антимонопольного комітету № 25-рп від 12.12.2019 )
3. Якщо концентрація призводить чи може призвести до монополізації чи суттєвого обмеження конкуренції на всьому ринку чи в значній його частині, крім випадків, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 12 розділу ХІІ цього Положення, орган Комітету може звернутися до суду із заявою (позовом) про визнання недійсними угод, рішень, інших актів, відповідної установчої угоди про створення суб’єкта господарювання та скасування його державної реєстрації.
4. У разі виявлення під час розгляду заяви, справи про надання дозволу на концентрацію інших порушень, передбачених статтею 50 Закону, орган Комітету виділяє їх в окреме провадження.
5. Якщо органом Комітету надано дозвіл на концентрацію на підставі поданої недостовірної інформації, то рішення про надання дозволу може бути переглянуто за нововиявленими обставинами протягом п’яти років з моменту його прийняття. За результатами перегляду може бути прийнято рішення про:
1) підтвердження попереднього рішення щодо здійснення концентрації;
2) скасування повністю або частково рішення про надання дозволу на концентрацію та прийняття нового рішення;
3) накладення штрафу в порядку, визначеному законодавством.
Начальник Юридичного управління Антимонопольного комітету України | М. Шверк |
( Положення в редакції Розпорядження Антимонопольного комітету № 14-рп від 21.06.2016 )
Додаток 1
до Положення про концентрацію
(пункт 9 розділу VІ)
РОЗРАХУНОК
сукупної вартості активів та сукупного обсягу реалізації товарів за ____ рік
( Додаток 1 в редакції Розпорядження Антимонопольного комітету № 14-рп від 21.06.2016 )
Додаток 2
до Положення про концентрацію
(підпункт 4 пункту 2 розділу ІХ)
ЕКОНОМІЧНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ
концентрації та розрахунок сукупних часток на задіяних товарних ринках
В економічному обґрунтуванні концентрації відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб’єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05 березня 2002 року № 49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2002 року за № 317/6605, можуть висвітлюватися такі питання щодо кожного задіяного товарного ринку (окремо за кожний з двох останніх фінансових років і за звітний період поточного року):
1. Опис концентрації, про надання дозволу на яку звертається заявник, мета концентрації та очікувані результати щодо кожного учасника.
2. Встановлення суб’єктів господарювання – учасників концентрації, що здійснюють діяльність на задіяних товарних ринках.
3. Встановлення товару, який випускається, постачається, продається, придбавається (споживається, використовується) цими суб’єктами господарювання.
4. Складання переліку товарів, щодо яких мають визначатися межі задіяних товарних ринків, що мають ознаки одного товару.
5. Складання переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товарів.
6. Оцінка товарних меж кожного задіяного товарного ринку.
7. Оцінка територіальних (географічних) меж кожного задіяного товарного ринку.
8. Оцінка обсягів товару, який обертається на кожному задіяному товарному ринку (окремо за кожний з двох останніх фінансових років і за звітний період поточного року).
У тому числі:
оцінка обсягів товару, який обертається на кожному задіяному товарному ринку, у натуральному та вартісному виразах;
частка імпорту, що походить від учасників концентрації;
оцінка впливу на вказаний імпорт будь-яких квот, тарифів або нетарифних торговельних бар’єрів;
оцінка впливу на вказаний імпорт транспортних та інших витрат;
опис виробництва, ціноутворення та способи реалізації товарів учасників концентрації, що обертаються на задіяних ринках, зокрема наявність виробництва та мереж збуту в Україні;
порівняння цін на відповідні товари на різних територіях; характер та ступінь вертикальної інтеграції кожної зі сторін порівняно з їх найбільшими конкурентами (за можливості).
9. Оцінка часток суб’єктів господарювання на кожному задіяному товарному ринку (окремо за кожний з двох останніх фінансових років і за звітний період поточного року).
10. Складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар на ринку (окремо за кожний з двох останніх фінансових років і за звітний період поточного року), у тому числі оцінка у вартісному виразі (та за можливості у натуральному виразі) ринкових часток конкурентів (включаючи імпортерів), які мають ринкову частку 5 та більше відсотків на задіяному товарному ринку.
11. Перелік найбільших 5 незалежних постачальників учасників концентрації, що здійснюють господарську діяльність на задіяних товарних ринках, та частки придбання в кожного із вказаних постачальників сировини, товарів, що використовуються для виробництва відповідної продукції.
12. Структура пропозиції на ринках – канали збуту та сервісні мережі, що існують на ринках:
канали збуту, що переважають на ринку, та їх важливість (по можливості оцінити, в якій мірі збут здійснюється третіми сторонами або підприємствами, що належать до тієї ж самої групи сторін);
сервісні мережі (технічне обслуговування і ремонт), що переважають на ринку, та їх важливість. В якій мірі відповідний сервіс здійснюється третіми сторонами або підприємствами, які належать до тієї самої групи сторін (за можливості).
13. Оцінка загального використання потужностей в Україні за останні 3 роки. При цьому беруться до уваги потужності, що використовуються або можуть використовуватись для виробництва товарів, які обертаються на задіяних товарних ринках, та зазначається, які частки цих потужностей належали кожному з учасників концентрації за вказаний період та відповідні коефіцієнти використання виробничих потужностей. Розташування та продуктивність виробничих потужностей кожного з учасників концентрації.
14. Зазначення про наявність у учасників концентрації продукції, що знаходиться на стадії розроблення, яка може надійти на ринок найближчим часом, або планів з розширення власних виробничих потужностей, або каналів збуту, або укладення контрактів на таке розширення, за можливості надання відповідної інформації. За можливості надання аналогічної інформації щодо конкурентів учасників концентрації.
15. Оцінка запланованого рівня продажів і ринкових часток учасників концентрації, що здійснюють господарську діяльність на задіяних товарних ринках, на майбутній період від 3 до 5 років.
16. За можливості надання інформації щодо обсягів та структури пропозиції на ринках, на яких обертаються товари, що за певних умов можуть замінювати у споживанні товари, на ринках яких відбувається концентрація, та зазначити, за яких умов можлива така заміна.
17. Надання переліку не менш як 5 найбільших незалежних покупців учасників концентрації, що здійснюють господарську діяльність на задіяних товарних ринках, та частки реалізації відповідної продукції кожному із вказаних покупців (найменування, адреса місцезнаходження суб’єктів господарювання – споживачів).
18. Опис структури попиту:
1) оцінка фази розвитку задіяних товарних ринків, наприклад фази росту, розширення, зрілості та падіння, а також прогноз змін попиту;
2) опис переваг для покупців, наприклад належність товарів до бренда, надання супутніх послуг до і після здійснення покупки, надання повного спектра продукції, наявність ефекту мережевої вигоди;
3) вплив на взаємозамінність товарів індивідуалізації продукції за допомогою атрибутів або якості;
4) оцінка витрат покупців, пов’язаних зі зміною постачальника (у розрізі витрат часу та грошей);
5) ступінь концентрації споживачів;
6) можливості здійснити сегментацію покупців на різні групи з описом типового покупця для кожної групи;
7) оцінка важливості контрактів на ексклюзивне дистриб’юторство та інших типів довгострокових контрактів;
8) оцінка впливу державних органів, органів адміністративно-господарського управління та контролю на формування попиту.
19. Визначення бар’єрів вступу на ринок та виходу з ринку для суб’єктів господарювання, які продають (постачають, виробляють), придбавають (споживають, використовують) або можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар на ринку (окремо за кожний з двох останніх фінансових років і за звітний період поточного року).
20. Зазначення про існування суб’єктів господарювання, які вступили на задіяний ринок за останні 5 років та істотно вплинули на нього, із указанням найменувань та місцезнаходження суб’єктів господарювання. Оцінка ринкової частки кожного такого суб’єкта господарювання на цей час. Аналіз вхідних бар’єрів, з якими зіткнувся учасник концентрації у разі вступу на задіяний ринок за останні 5 років.
21. Можливість, на думку учасників концентрації, існування суб’єктів господарювання, які можуть вступити на задіяний ринок, із зазначенням найменувань і місцезнаходження таких суб’єктів господарювання та поясненням можливості вказаного вступу на ринок, оцінкою часу, потрібного для цього.
22. Опис факторів, що впливають на вступ на задіяні товарні ринки з географічної точки зору та з точки зору надходження на ринок нової продукції:
1) загальні витрати, пов’язані із вступом на задіяний ринок (дослідження, розробки, виробництво, установлення каналів збуту, просування, реклама, обслуговування тощо) у масштабі, еквівалентному значному конкуренту, із зазначенням приблизної ринкової частки такого конкурента;
2) будь-які юридичні або адміністративні вхідні бар’єри, наприклад державне ліцензування або встановлення стандартів у будь-яких формах, порядок сертифікації продукції або наявність успішного досвіду;
3) будь-які обмеження, пов’язані з існуванням на відповідному ринку патентів, ноу-хау та інших інтелектуальних прав, а також обмеження, пов’язані з ліцензуванням вказаних прав;
4) чи є учасники концентрації власниками, ліцензіатами або ліцензіарами патентів, ноу-хау та інших інтелектуальних прав власності на задіяних ринках;
5) важливість ефекту масштабу для виробництва або реалізації продукції на задіяних ринках;
6) доступ до джерела поставок, наприклад доступність сировини і необхідної інфраструктури.
23. Оцінка важливості досліджень та розробок для можливості суб’єктів господарювання конкурувати на задіяному ринку в довгостроковій перспективі. Опис характеру досліджень та розробок, що проводяться учасниками концентрації на задіяних ринках, основних напрямів та глибини (витрати на дослідження у вигляді процента від обороту), досліджень та розробок на задіяних ринках в цілому і досліджень та розробок учасників концентрації, зокрема:
1) хід технологічного розвитку задіяних ринків за певний проміжок часу (у тому числі розвиток товарів та/або послуг, виробничих процесів, систем збуту тощо);
2) основні інновації, що з’явилися на задіяних ринках, суб’єкти господарювання, що відповідають за вказані інновації;
3) інноваційний цикл на задіяних ринках та стан учасників концентрації у цьому циклі.
24. Міра впливу на задіяні ринки угод про спільну діяльність (горизонтальні, вертикальні тощо).
Опис подробиць найбільш важливих угод про спільну діяльність за участю учасників концентрації на задіяних товарних ринках, таких як угоди про спільні дослідження та розробки, ліцензійні угоди, угоди про спільне виробництво, угоди про спеціалізацію, про збут, довгострокові угоди про постачання, а також угоди про обмін інформацією, надання копій таких угод (за потреби).
25. Вплив концентрації на кожний задіяний товарний ринок з урахуванням присутності реальних та потенційних конкурентів, тенденцій зміни попиту та пропозиції, насичення товарних ринків, зміна споживчих якостей товарів; підвищення конкурентоспроможності вітчизняних підприємств на зовнішніх ринках; економічні та фінансові наслідки концентрації, які можуть знайти відображення у зміні собівартості, ціни, прибутку.
Опис міжнародного контексту запланованої концентрації із зазначенням становища кожного з учасників концентрації за межами України з точки зору розміру та конкурентоспроможності. Прогноз впливу запланованої концентрації на інтереси проміжних та кінцевих споживачів та на економічний розвиток і технічний прогрес.
25. У разі підтримки учасником концентрації протягом найближчого року вертикальних або горизонтальних зв’язків щодо якихось товарів зазначення цих товарів (робіт, послуг), характеристика вертикальних та горизонтальних зв’язків між учасниками концентрації, відображення рівнів кооперації між ними.
( Додаток 2 в редакції Розпорядження Антимонопольного комітету № 14-рп від 21.06.2016 )
Додаток 3
до Положення про концентрацію
(підпункт 5 пункту 2 розділу ІХ)
ВІДОМОСТІ
про концентрацію
І. Інформація про учасника(ів) концентрації
1. Вказати учасників концентрації, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 1 розділу ІІІ Положення про концентрацію, їх бенефіціарних власників, а також усіх юридичних та фізичних осіб, які входять до складу учасників концентрації і зареєстровані та/або здійснюють господарську діяльність на території України, за такою формою:
Щодо кожного учасника концентрації та кожної юридичної особи, яка входить до складу учасників концентрації і зареєстрована та/або здійснює господарську діяльність на території України, описати організаційну структуру, вказати найменування, місцезнаходження кожного відокремленого структурного підрозділу.
При цьому обов’язково зазначається, що учасники концентрації не пов’язані відносинами контролю з іншими суб’єктами господарювання, які зареєстровані та/або здійснюють господарську діяльність на території України, у значенні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", крім вказаних у таблиці.
2. Описати відносини контролю між юридичними та фізичними особами, що входять до складу учасників концентрації, згідно з переліком пункту 1 цього розділу І додатка.
У випадках, коли вирішальний вплив виникає внаслідок володіння, управління чи користування частками (паями, акціями), надається відповідна інформація за такою формою:
У випадках, коли вирішальний вплив виникає внаслідок заміщення посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб’єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб’єктах господарювання, надається перелік таких осіб, які входять до складу спостережної ради чи виконавчого, контрольного органів, виконують обов’язки керівника, заступника керівника, головного бухгалтера кожного учасника концентрації, за такою формою:
При цьому стосовно кожної фізичної особи надається інформація щодо інших суб’єктів господарювання, до складу спостережних рад чи виконавчих, контрольного органів яких вона входить, із зазначенням займаних посад.
У випадках, коли вирішальний вплив здійснюється декількома пов’язаними особами, надається перелік дієздатних фізичних осіб, що є: чоловіком (дружиною), батьками, дітьми, братами, сестрами фізичних осіб, які входять до складу суб’єктів господарювання - учасників концентрації, за такою формою:
3. Вказати види діяльності, які здійснюють юридичні та фізичні особи, що входять до складу суб’єкта господарювання – учасника концентрації, у тому числі не перелічені відповідно до вимог пункту 1 цього розділу.
ІІ. Інформація про концентрацію суб’єктів господарювання
1. Описати зміст концентрації суб’єктів господарювання за видами заявлених дій; зазначити очікувані терміни здійснення концентрації та основні дати пов’язаних з цим подій:
1) злиття двох або більше суб’єктів господарювання або приєднання одного суб’єкта господарювання до іншого: описати спосіб злиття, приєднання, зокрема, як об’єднуватимуться органи управління, мережі розповсюдження товарів, мережі сервісного обслуговування;
2) у разі набуття безпосередньо або через інших осіб контролю одним або кількома суб’єктами господарювання над одним або кількома суб’єктами господарювання чи частинами суб’єктів господарювання зазначити:
найменування суб’єктів господарювання, що набувають контроль, та суб’єктів господарювання, над якими набувається контроль;
як саме набувається контроль;
3) у разі безпосереднього або опосередкованого (через інших осіб) придбання, набуття у власність іншим способом активів у вигляді єдиного (цілісного) майнового комплексу або структурного підрозділу суб’єкта господарювання, у тому числі придбання активів суб’єкта господарювання, що ліквідується, зазначити:
найменування та місцезнаходження його продавця;
найменування та місцезнаходження суб’єкта господарювання - власника структурного підрозділу, суб’єкта господарювання, що ліквідується;
як саме набувається контроль;
опис структурного підрозділу, єдиного (цілісного) майнового комплексу: місцезнаходження, призначення, склад, вартість у валюті України та еквівалент у євро;
4) у разі одержання в управління, оренду, лізинг, концесію чи набуття в інший спосіб права користування активами у вигляді єдиного (цілісного) майнового комплексу або структурного підрозділу суб’єкта господарювання, у тому числі придбання активів суб’єкта господарювання, що ліквідується, вказати:
найменування та місцезнаходження особи, яка здійснює передачу активів в управління, оренду, лізинг, концесію чи надає в інший спосіб права користування активами у вигляді єдиного (цілісного) майнового комплексу або структурного підрозділу суб’єкта господарювання;