КАБІНЕТ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
від 1 червня 2020 р. № 587 Київ |
Про організацію надання соціальних послуг
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" Кабінет Міністрів України
постановляє:
1. Затвердити Порядок організації надання соціальних послуг, що додається.
2. Визнати такими, що втратили чинність, постанови Кабінету Міністрів України згідно з переліком, що додається.
3. Рекомендувати органам місцевого самоврядування керуватися Порядком, затвердженим цією постановою.
Прем'єр-міністр України | Д.ШМИГАЛЬ |
Інд. 73 |
ЗАТВЕРДЖЕНО
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2020 р. № 587
ПОРЯДОК
організації надання соціальних послуг
Загальні питання
1. Цей Порядок визначає механізм виявлення осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах або мають найвищий ризик потрапляння в такі обставини, та організації надання їм соціальних послуг відповідно до індивідуальних потреб.
2. У цьому Порядку терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України "Про соціальні послуги", "Про соціальну роботу з сім’ями, дітьми та молоддю", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про охорону дитинства", "Про запобігання та протидію домашньому насильству", "Про протидію торгівлі людьми", "Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк", "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", "Про зайнятість населення".
3. Забезпечення надання соціальних послуг особам/сім’ям відповідно до їх потреб на території адміністративно-територіальної одиниці покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.
Забезпечення надання базових соціальних послуг особам/сім’ям відповідно до їх потреб, вжиття заходів до надання інших соціальних послуг таким особам/сім’ям покладається на Київську та Севастопольську міські, районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад.
Виявлення осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах або мають найвищий ризик потрапляння в такі обставини
4. До осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, належать особи/сім’ї, які не можуть самостійно подолати негативний вплив обставин, зумовлених такими чинниками:
похилий вік;
часткова або повна втрата рухової активності, пам’яті;
невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування;
психічні та поведінкові розлади, у тому числі пов’язані із вживанням психоактивних речовин;
інвалідність;
бездомність;
безробіття;
малозабезпеченість;
поведінкові розлади у дітей через розлучення батьків;
ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов’язків із виховання дитини;
втрата соціальних зв’язків, у тому числі під час перебування в місцях позбавлення волі;
жорстоке поводження з дитиною;
домашнє насильство;
насильство за ознакою статі;
потрапляння в ситуацію торгівлі людьми;
шкода, заподіяна пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією.
До осіб/сімей, які мають найвищий ризик потрапляння у складні життєві обставини через вплив несприятливих зовнішніх та/або внутрішніх чинників (далі - вразливі категорії населення), крім тих, чинники впливу на яких визначено в абзацах другому - сімнадцятому цього пункту, належать:
сім’ї, у яких дітей відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав;
сім’ї, де триває процес розлучення батьків і вирішується спір між матір’ю та батьком щодо визначення місця проживання дітей, участі батьків у їх вихованні;
сім’ї з дітьми, в яких тривала хвороба батьків перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов’язки;
сім’ї, у яких виховуються діти з інвалідністю, та сім’ї з дітьми, у яких батьки мають інвалідність;
сім’ї, у яких батьків поновлено в батьківських правах;
сім’ї з дітьми, де батьки є трудовими мігрантами;
малозабезпечені сім’ї з дітьми;
сім’ї, діти з яких перебувають у закладах інституційного догляду та виховання;
сім’ї, дітей з яких влаштовано в сім’ю патронатного вихователя;
сім’ї, у яких діти систематично самовільно залишають місце проживання;
сім’ї, у яких діти систематично без поважних причин не відвідують заклади освіти;
жінки, які виявили намір відмовитися від новонародженої дитини;
неповнолітні одинокі матері (батьки);
діти, які перебувають на вихованні в сім’ях опікунів, піклувальників, прийомних сім’ях, дитячих будинках сімейного типу;
особи з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування;
особи з особливими освітніми потребами;
внутрішньо переміщені особи;
повнолітні недієздатні особи (у разі відсутності в них опікуна);
особи, звільнені з місць позбавлення волі;
учасники антитерористичної операції та особи, які здійснювали заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
5. Суб’єктами виявлення осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають у складних життєвих обставинах, є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення), центри соціальних служб, центри надання соціальних послуг, територіальні центри соціального обслуговування (надання соціальних послуг), інші установи/заклади надання соціальних послуг, у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, служби у справах дітей, соціальні менеджери, фахівці із соціальної роботи або інші уповноважені посадові особи виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, заклади освіти, охорони здоров’я, уповноважені підрозділи органів Національної поліції, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, громадські об’єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності (далі - суб’єкт).
6. Виявлення осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, проводиться суб’єктами у процесі виконання ними службових/посадових обов’язків (вжиття заходів реагування на отримані особисті заяви/звернення, телефонні, письмові, електронні, усні повідомлення про таких осіб/такі сім’ї, матеріали в засобах масової інформації).
7. Соціальний менеджер/фахівець із соціальної роботи у разі виявлення ним особи/сім’ї, яка належить до вразливих категорій населення або перебуває під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, протягом п’яти робочих днів з дати виявлення проводить оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах відповідно до порядку, затвердженого Мінсоцполітики.
Інший суб’єкт у разі виявлення такої особи/сім’ї інформує про це орган соціального захисту населення шляхом надіслання не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повідомлення у письмовій або електронній формі, засобами телефонного зв’язку. Не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після отримання інформації про виявлення особи/сім’ї, яка належить до вразливих категорій населення або перебуває під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, орган соціального захисту населення повідомляє соціальному менеджеру/ фахівцю із соціальної роботи для проведення ним оцінювання потреб особи/сім’ї.
У разі звернення особи до органу соціального захисту населення за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім’ям, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, одноразової матеріальної допомоги особам, які постраждали від торгівлі людьми, орган соціального захисту населення інформує таку особу (у тому числі шляхом надання відповідних друкованих інформаційних матеріалів) про соціальні послуги, якими вона може скористатися, умови та порядок їх отримання та в разі потреби надсилає соціальному менеджеру/фахівцю із соціальної роботи повідомлення про необхідність оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах.
8. За результатами оцінювання потреб особи/сім’ї, яка належить до вразливих категорій населення або перебуває під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, соціальний менеджер/фахівець із соціальної роботи складає відповідний акт (у паперовій або електронній формі), який не пізніше ніж протягом наступного робочого дня подається до органу соціального захисту населення для прийняття рішення про надання соціальних послуг.
Якщо за результатами оцінювання потреб особи/сім’ї, яка належить до вразливих категорій населення або перебуває під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, підтверджується перебування особи/сім’ї у складних життєвих обставинах або належність до вразливих категорій населення, соціальний менеджер/ фахівець із соціальної роботи надає такій особі/сім’ї допомогу в оформленні заяви про надання соціальних послуг і пакета документів, що додаються до неї, відповідно до пункту 28 цього Порядку, а також передає зазначені документи органу соціального захисту населення разом з актом, складеним за результатом оцінювання потреб у соціальних послугах особи/сім’ї, яка належить до вразливих категорій населення або перебуває під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, якщо особа через похилий вік, інвалідність, стан здоров’я, догляд за дитиною або інші обставини не може особисто подати заяву та пакет документів.
9. Виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, проводиться згідно з Порядком забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. № 585.
10. У разі виявлення суб’єктом випадку жорстокого поводження з дитиною, зокрема домашнього насильства, залишення дитини без піклування батьків такий суб’єкт невідкладно інформує про це службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органу Національної поліції, у разі виявлення факту вчинення домашнього насильства стосовно недієздатних осіб - уповноважений підрозділ органу Національної поліції та орган опіки та піклування.
11. У разі існування внаслідок вчинення домашнього насильства або інших обставин загрози життю чи здоров’ю особи, в тому числі дитини, про це негайно інформується уповноважений підрозділ органу Національної поліції за номером телефону 102 для вжиття спеціальних заходів до припинення насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Планування організації та надання соціальних послуг
12. Для планування організації та надання соціальних послуг органи соціального захисту населення визначають потреби населення адміністративно-територіальної одиниці/ територіальної громади у соціальних послугах у порядку, затвердженому Мінсоцполітики.
13. За результатами визначених потреб плануються заходи щодо організації надання соціальних послуг населенню адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади, що включаються до прогнозних і програмних документів соціально-економічного розвитку територіальної громади (стратегія розвитку територіальної громади, програма соціально-економічного розвитку, місцеві та регіональні цільові програми).
14. Надання соціальних послуг організовується шляхом здійснення заходів щодо формування та розвитку соціальних послуг, зокрема створення мережі надавачів соціальних послуг державного / комунального сектору, залучення надавачів соціальних послуг недержавного сектору (підприємства, установи, організації, громадські об’єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності), запровадження посад відповідних фахівців (працівників) та проведення їх навчання, підвищення професійної компетентності/кваліфікації працівників - надавачів соціальних послуг (далі - надавач) тощо.
15. Надання базових соціальних послуг, визначених частиною шостою статті 16 Закону України "Про соціальні послуги", на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують Київська та Севастопольська міські держадміністрації, районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад.
16. До надання соціальних послуг залучаються надавачі недержавного сектору, зокрема шляхом державно-приватного партнерства, соціального замовлення, конкурсу соціальних проектів, соціальних програм тощо, співпраці територіальних громад відповідно до статті 4 Закону України "Про співробітництво територіальних громад".
17. Організація надання соціальних послуг на всіх етапах цього процесу здійснюється шляхом взаємодії суб’єктів системи надання соціальних послуг у порядку, затвердженому Мінсоцполітики.
18. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації, районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад забезпечують ведення Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг на рівні відповідної адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади та інформують населення про соціальні послуги, якими можуть скористатися жителі відповідної адміністративно-територіальної одиниці, їх зміст і порядок надання, про надавачів у формі, доступній для сприйняття особами з будь-якими порушеннями здоров’я.
До впровадження зазначеного Реєстру уповноважені органи системи надання соціальних послуг забезпечують ведення обліку надавачів соціальних послуг, отримувачів соціальних послуг та послуг, що надаються, за допомогою власного програмного забезпечення.
19. Соціальні послуги надаються установами/закладами, що належать до надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, визначеними частиною другою статті 13 Закону України "Про соціальні послуги", підприємствами, установами, організаціями недержавного сектору, громадськими об’єднаннями, благодійними, релігійними організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які відповідають критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
20. Соціальні послуги можуть надаватися:
за рахунок бюджетних коштів;
з установленням диференційованої плати залежно від доходу отримувача соціальних послуг;
за рахунок отримувача соціальних послуг або третіх осіб відповідно до законодавства.
21. Місцеві держадміністрації та органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення про надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів іншим категоріям осіб, ніж зазначені частиною другою статті 28 Закону України "Про соціальні послуги". Для цього місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення (видає розпорядження) про перелік послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів, та/або звільнення окремих категорій осіб від плати за надання соціальних послуг.
Розглядати питання щодо надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів іншим категоріям осіб та приймати в окремих випадках рішення про звільнення особи від плати за соціальні послуги можуть комісії, утворені районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад.
22. Надавач визначає розмір плати за соціальні послуги залежно від змісту та обсягу послуг, що надаються, відповідно до Порядку регулювання тарифів на соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. № 428.
23. Рішення про звільнення отримувача соціальних послуг від плати за соціальні послуги, що надаються надавачами недержавного сектору, приймається такими надавачами самостійно.
24. У разі залучення надавачів недержавного сектору до надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, у тому числі з установленням диференційованої плати, їм відшкодовується вартість послуг відповідно до законодавства.
Подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг
25. Для отримання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів особа або її законний представник подає органу соціального захисту населення за місцем свого проживання/перебування заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними у пункті 28 цього Порядку.
Якщо особа за станом здоров’я не спроможна самостійно прийняти рішення про необхідність надання їй соціальних послуг, заяву зобов’язані подати законний представник такої особи, орган опіки та піклування або орган соціального захисту населення.
Подання заяви з відповідними документами для отримання соціальних послуг особами з інвалідністю та особами похилого віку, які мають інтелектуальні та/або психічні порушення, проводиться відповідно до Порядку надання соціальних послуг особам з інвалідністю та особам похилого віку, які страждають на психічні розлади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 576 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 55, ст. 1912).
Заява в електронній формі подається через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, електронну систему чи іншу інтегровану з ними інформаційну систему.
26. У разі відсутності в об’єднаній територіальній громаді органу соціального захисту населення заява про отримання соціальних послуг приймається уповноваженою посадовою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради об’єднаної територіальної громади або старостинського округу/старостою.
Заяви можуть прийматися центром надання адміністративних послуг за місцем проживання/перебування особи, яка потребує соціальних послуг.
Заява, прийнята уповноваженою посадового особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради об’єднаної територіальної громади, старостинського округу/старостою чи центром надання адміністративних послуг, протягом одного робочого дня з дати її надходження передається органу соціального захисту населення для підготовки відповідних запитів, клопотань (у разі потреби) та подальшого прийняття рішення.
27. Надавач, до якого особа або її законний представник звернулись безпосередньо, допомагає в поданні заяви до органу соціального захисту населення не пізніше ніж протягом наступного робочого дня та інформує про можливість отримання необхідної допомоги та умови її надання (в усній формі, через електронні засоби комунікації або шляхом надання друкованих інформаційних матеріалів).
28. Для прийняття рішення про надання соціальних послуг до заяви обов’язково додаються такі документи (або їх скановані копії):
копія паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу, яка потребує надання соціальних послуг;
копія документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у якому зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків, або копія паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органові та мають про це відмітку в паспорті);
копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ (для осіб з інвалідністю);
копія медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданого в установленому МОЗ порядку (для дитини з інвалідністю);
копія довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, виданої лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу (за наявності);
медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі (у разі потреби);
копія рішення органу опіки та піклування про утворення прийомної сім’ї, дитячого будинку сімейного типу, про влаштування дитини в сім’ю патронатного вихователя (за наявності);
копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, яка потребує надання соціальних послуг (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена);
копія рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, яка потребує надання соціальних послуг (за наявності);
документ, що підтверджує повноваження представника органу опіки та піклування (якщо заява подається органом опіки та піклування);
копія паспорта громадянина України опікуна або піклувальника особи, яка потребує надання соціальних послуг (за наявності опікуна або піклувальника);
копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (за наявності);
акт оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах (за наявності), складений соціальним менеджером/фахівцем із соціальної роботи.
У разі відсутності у бездомної особи документа, що посвідчує особу, такій особі надається допомога у поновленні зазначеного документа відповідно до законодавства.
Якщо в документах (або їх копіях), які додаються до заяви, міститься інформація (відомості), яка вже є у розпорядженні органу соціального захисту населення або зазначену інформацію (відомості) можливо отримати в порядку електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, такі документи не подаються.
Для надання соціальних послуг (крім тих, що надаються за рахунок бюджетних коштів незалежно від доходу отримувача соціальних послуг) за наявності інших отриманих доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, Фонді соціального страхування та згідно із законодавством не може бути отримана на запит органу соціального захисту населення відповідно до цього Порядку, подаються також довідки/ інші документи про доходи.
Підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг також є повідомлення суб’єкта та/або акт оцінювання потреб сім’ї/особи, складений соціальним менеджером/фахівцем із соціальної роботи/ соціальним працівником, звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб, які потребують соціальних послуг у зв’язку з перебуванням у складних життєвих обставинах, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, подані за результатами розгляду матеріалів про стан сім’ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах.
29. Особами, які потребують надання соціальної послуги стаціонарного догляду чи паліативного догляду в умовах стаціонару, також подається:
довідка для направлення особи з інвалідністю до інтернатного закладу за формою, затвердженою МОЗ;
індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю за формою, затвердженою МОЗ (за наявності інвалідності);
копія пенсійного посвідчення або посвідчення особи, яка отримує державну соціальну допомогу (за наявності);
копія договору про відкриття та обслуговування поточного рахунка (за наявності).
30. Для отримання соціальних послуг у надавачів недержавного сектору (крім тих, що надаються за рахунок бюджетних коштів) заява подається безпосередньо такому надавачу.
У разі потреби до заяви додаються необхідні для отримання соціальної послуги документи, зокрема з урахуванням вимог статутних документів закладу (установи), що її надаватиме.
31. Орган соціального захисту населення аналізує отримані документи, уточнює необхідну інформацію, в тому числі шляхом перевірки даних щодо отримувачів державної допомоги, пільг тощо, наявних в інформаційних системах, та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня визначає надавача або залучає соціального менеджера/ фахівця із соціальної роботи для оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах (крім випадків, коли акт за результатами оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах подано органу соціального захисту населення відповідно до пункту 8 цього Порядку).
32. Для отримання інформації про доходи особи, що потребує надання соціальних послуг, орган соціального захисту населення протягом трьох робочих днів після надходження заяви від такої особи, її законного представника, органу опіки та піклування надсилає запит до:
ДПС - для отримання відомостей про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном;
Пенсійного фонду України - для отримання відомостей про доходи осіб з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов’язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики;
фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування - для отримання інформації про страхові виплати із зазначених фондів.
ДПС, Пенсійний фонд України, фонди загальнообов’язкового державного соціального страхування протягом п’яти робочих днів після надходження запиту надають органу соціального захисту населення інформацію про доходи/страхові виплати особи, що потребує надання соціальних послуг.
Орган соціального захисту населення здійснює обмін даними з електронними інформаційними ресурсами ДПС, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування відповідно до Порядку організації електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 357 (Офіційний вісник України, 2018 р., № 41, ст. 1450).
У разі неможливості здійснення обміну інформацією, відсутності даних за необхідний період або за наявності інших отриманих доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах загальнообов’язкового державного соціального страхування та згідно із законодавством не може бути отримана на запит органу соціального захисту населення, отримувач соціальної послуги подає довідки / інші документи про доходи за попередні шість місяців, що передують місяцю звернення за наданням соціальних послуг.
33. Оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах проводиться соціальним менеджером/фахівцем із соціальної роботи протягом п’яти робочих днів з дати отримання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг у порядку, встановленому Мінсоцполітики, із залученням у разі потреби психолога, медичного працівника, педагогічного працівника закладу та/або установи освіти, реабілітолога та інших фахівців.
Під час оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах з’ясовуються обставини, що можуть призвести або призвели до порушень у життєдіяльності особи/сім’ї, визначаються чинники, що спричинили потрапляння у складні життєві обставини, рівень складності наявних проблем, їх вплив на життєдіяльність особи/сім’ї, індивідуальні потреби в отриманні соціальних послуг, а також спроможність особи/сім’ї самостійно подолати або мінімізувати негативний вплив таких обставин.
За результатами оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах складається відповідний акт за формою, затвердженою Мінсоцполітики, з пропозиціями щодо переліку соціальних послуг, яких потребує особа/ сім’я, та подається органу соціального захисту населення для подальшого прийняття рішення про надання соціальних послуг.
34. У разі отримання звернення (письмового або усного) особи, у тому числі дитини/сім’ї, про надання соціальних послуг екстрено (кризово) у зв’язку із загрозою життю чи здоров’ю особи або отримання повідомлення від суб’єкта про необхідність надання таких послуг оцінювання потреб особи/сім’ї у соціальних послугах не проводиться.
Рішення про надання послуг екстрено (кризово) приймається органом соціального захисту населення/надавачем невідкладно та протягом однієї доби забезпечується надання соціальних послуг. Відповідно до потреб особи надавач проводить термінове втручання в кризову ситуацію з метою негайного усунення або мінімізації наслідків такої ситуації, надання допомоги та підтримки, зокрема шляхом забезпечення психологічної підтримки та консультування (в тому числі телефоном), виїзду мобільної бригади соціально-психологічної допомоги, взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик бригади швидкої допомоги для надання невідкладної медичної допомоги, працівника уповноваженого підрозділу органу Національної поліції тощо).
У разі відсутності в особи, яка потребує надання послуг екстрено (кризово), документа, що посвідчує особу, та інших документів, визначених пунктом 28 цього Порядку, рішення про надання таких соціальних послуг приймається без їх подання.
35. За результатами надання послуг екстрено (кризово) надавач складає акт про надання соціальної послуги за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Підтвердженням надання послуги кризового та екстреного втручання дитині є акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, складений за формою, визначеною у додатку 10 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов’язаної із захистом прав дитини , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 76, ст. 2561; 2014 р., № 93, ст. 2684).
Прийняття рішення про надання соціальних послуг чи відмову у їх наданні
36. Після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів орган соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім’ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
37. Про прийняте рішення особа або її законний представник інформується органом соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг (його сканованої копії) у паперовій та/або електронній формі. У рішенні про відмову в наданні соціальних послуг обов’язково повинні бути обґрунтовані підстави відмови.
38. Рішення про надання соціальних послуг разом з інформацією про особу/сім’ю (призначені виплати та державну допомогу, встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи, особи з інвалідністю тощо) також надсилається надавачу (надавачам) у паперовій та/або електронній формі не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття.
39. Рішення про обов’язкове надання соціальних послуг (проходження корекційних програм) приймається стосовно осіб, визначених частиною п’ятою статті 21 Закону України "Про соціальні послуги".
Рішення про обов’язкове надання соціальних послуг (взяття під соціальний супровід) стосовно сімей, у яких порушуються права дитини, в тому числі тих, у яких батьки не виконують батьківських обов’язків або поновлені в батьківських правах, приймається органом соціального захисту населення на підставі рекомендацій, поданих за результатами розгляду матеріалів про стан сім’ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах, комісією з питань захисту прав дитини, утвореною відповідно до Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 76, ст. 2561; 2018 р., № 80, ст. 2674).
40. У разі відсутності надавачів необхідних соціальних послуг у територіальній громаді за місцем проживання особи, яка потребує надання соціальних послуг, чи в найближчій за місцем розташування територіальній громаді або якщо запропонована соціальна послуга задовольняє потреби особи лише частково, орган соціального захисту населення визначає потенційних надавачів таких соціальних послуг і здійснює заходи щодо їх залучення до надання соціальних послуг, у тому числі для забезпечення їх фінансування.
41. У разі неможливості задоволення потреби жителів відповідної адміністративно-територіальної одиниці в наданні тих чи інших соціальних послуг, крім базових соціальних послуг, райдержадміністрація, виконавчий орган міської ради міста обласного значення, ради об’єднаної територіальної громади інформує про це обласну, Київську чи Севастопольську міську держадміністрацію для забезпечення створення необхідних соціальних послуг на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, зокрема шляхом планування та фінансування видатків для задоволення потреб осіб/сімей регіону в соціальних послугах у межах регіональних і місцевих соціально-економічних програм розвитку.
Для організації надання соціальних послуг на регіональному рівні орган соціального захисту населення за місцем проживання/перебування особи, яка звернулася із заявою, подає клопотання про надання соціальних послуг разом з відповідними документами структурному підрозділу з питань соціального захисту населення обласної, Київської міської держадміністрації для подальшого прийняття рішення про надання соціальних послуг.
42. Підставою для відмови особі, яка звернулася із заявою, у наданні соціальних послуг є:
відсутність потреби осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім’ї;
ненадання надавачем тих соціальних послуг, яких потребує особа/сім’я;
наявність в особи відповідно до медичного висновку медичних протипоказань, перелік яких затверджується МОЗ (рішення про надання соціальних послуг приймається після усунення таких протипоказань).
Не може бути відмовлено у наданні соціальних послуг особі у разі загрози її життю чи здоров’ю, домашнього насильства, насильства за ознакою статі або жорстокого поводження з дитиною.
43. Інформація про прийняте рішення щодо надання соціальних послуг або відмову в їх наданні, соціальні послуги, що надаватимуться особі/сім’ї, а також про суб’єктів, що їх надаватимуть, фіксується в Реєстрі надавачів та отримувачів соціальних послуг протягом доби з моменту прийняття відповідного рішення.
Документи, на підставі яких прийнято рішення про надання соціальних послуг або відмову в їх наданні, формуються в особову справу отримувача соціальних послуг/особи, яка потребує надання соціальних послуг (у паперовій та/або в електронній формі), що зберігається органом соціального захисту населення відповідно до законодавства з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".
44. Соціальні послуги надаються відповідно до державних стандартів соціальних послуг, затверджених Мінсоцполітики.
45. Зміст та обсяг соціальної послуги для кожного її отримувача визначається індивідуально залежно від його потреб і зазначається в індивідуальному плані надання соціальної послуги, що є невід’ємною частиною договору про надання соціальної послуги. Надання соціальних послуг одноразово, екстрено (кризово) здійснюється без укладення договору.
46. Оформлення документів для надання соціальних послуг проводиться відповідно до затверджених Мінсоцполітики форм обліку роботи з особами/сім’ями, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Інформація, що міститься в документах, оформлених для надання соціальних послуг, є конфіденційною. Надавач вживає заходів до захисту персональних даних відповідно до вимог Законів України "Про інформацію", "Про захист персональних даних" та є відповідальним за нерозголошення такої інформації згідно із законом.
47. Підставами для припинення надання соціальних послуг є:
відсутність потреби в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини;
закінчення строку дії договору про надання соціальних послуг (крім випадків продовження строку дії договору за результатами повторного оцінювання потреб);
відмова особи/сім’ї від отримання послуг (крім випадків соціального супроводу сімей з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, і сімей, у яких порушуються права дитини) та дострокове розірвання договору про надання соціальних послуг за ініціативою отримувача соціальних послуг;
зміна місця проживання/перебування отримувача соціальних послуг, що унеможливлює надання соціальних послуг;
невиконання без поважних причин отримувачем соціальних послуг вимог, визначених договором про надання соціальних послуг;
виявлення/встановлення недостовірності поданих отримувачем соціальних послуг інформації/документів під час звернення за наданням соціальних послуг, що унеможливлює подальше їх надання;
смерть отримувача соціальних послуг;
дострокове розірвання договору про надання соціальних послуг за ініціативою отримувача соціальних послуг;
ліквідація (припинення діяльності) надавача або припинення ним надання відповідних соціальних послуг.
Для підтвердження даних про смерть отримувача соціальних послуг використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які передаються до Мінсоцполітики шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін’юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством.
У разі виявлення в отримувача соціальних послуг у процесі надання соціальних послуг відповідно до медичного висновку медичних протипоказань, визначених переліком, затвердженим МОЗ, надання соціальних послуг припиняється на строк до усунення таких протипоказань без розірвання договору про надання соціальних послуг.
Надання соціальних послуг не може бути припинено у разі наявної загрози життю чи здоров’ю особи, домашнього насильства, насильства за ознакою статі або жорстокого поводження з дітьми.
48. Якщо отримувач соціальних послуг без поважних причин не виконує умови договору про надання соціальних послуг, надавач надсилає отримувачу соціальних послуг або його законному представнику письмове повідомлення про дату, з якої буде припинено надання соціальних послуг у разі подальшого невиконання умов договору. Надання соціальних послуг у такому разі припиняється не раніше ніж через п’ятнадцять календарних днів з дати відправлення відповідного письмового повідомлення.
49. Рішення про припинення надання соціальних послуг надається отримувачу соціальних послуг або його законному представнику в письмовій та/або електронній формі із зазначенням причин припинення протягом трьох робочих днів з дати його прийняття.
50. Якщо підставою для відмови в наданні/припинення надання соціальних послуг є ненадання надавачем тих соціальних послуг, яких потребує особа/сім’я, або ліквідація (припинення діяльності) надавача чи припинення надання ним відповідних соціальних послуг, такий надавач надсилає Київській та Севастопольській міській, районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської ради міста обласного значення, ради об’єднаної територіальної громади інформацію про факти такої відмови не пізніше ніж через три робочих дні з дати прийняття відповідного рішення для врахування під час визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах та організації їх надання.
Рішення про відмову в наданні соціальних послуг або припинення їх надання може бути оскаржено в судовому порядку.
51. Після завершення надання соціальної послуги надавач у строк, що не перевищує п’яти робочих днів, інформує орган соціального захисту населення про завершення (припинення) її надання та результати роботи з особою/сім’єю.
52. У разі зміни місця проживання/перебування особи, яка отримувала соціальні послуги догляду вдома, соціального супроводу, для забезпечення безперервності надання соціальних послуг орган соціального захисту населення за згодою отримувача послуг не пізніше ніж через п’ять робочих днів з дати отримання інформації про припинення надання соціальної послуги інформує орган соціального захисту населення (фахівця із соціальної роботи або уповноважену посадову особу) за новим місцем проживання/перебування такої особи, якщо воно відоме, про доцільність продовження надання соціальної послуги, про заходи, що проводились у процесі надання послуги, результати роботи і подає пропозиції щодо подальшої підтримки отримувача соціальних послуг.
У разі зміни місця проживання/перебування сім’ї з дітьми, яка перебувала під соціальним супроводом у зв’язку з ухиленням батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов’язків із виховання дитини, або сім’ї, у якій батьків поновлено в батьківських правах, обов’язково інформується служба у справах дітей за новим місцем проживання/перебування сім’ї для організації подальшої роботи з нею.
ЗАТВЕРДЖЕНО
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2020 р. № 587
ПЕРЕЛІК
постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність
1. Постанова Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 895 "Про затвердження Порядку взаємодії суб’єктів соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах" (Офіційний вісник України, 2013 р., № 98, ст. 3608).
2. Постанова Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 896 "Про затвердження Порядку виявлення сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, надання їм соціальних послуг та здійснення соціального супроводу таких сімей (осіб)" (Офіційний вісник України, 2013 р., № 98, ст. 3609).
3. Пункт 37 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 294 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 38, ст. 1204).
4. Пункти 31 і 32 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. № 132 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2000 р. № 1545" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 20, ст. 763).