Такі засуджені під час ізоляції на загальних підставах користуються всіма правами, передбаченими цими Правилами.
2. Особливості обладнання камер та інших приміщень СІЗО
1. Камери, карцери та інші приміщення СІЗО забезпечуються меблями, інвентарем і предметами господарського призначення відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року № 1118/5 "Про затвердження Порядку забезпечення, обліку та експлуатації меблів, інвентарю і предметів господарчого призначення та норм їх забезпечення і експлуатації в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1274/21586 (із змінами). Усе обладнання камер і карцерів міцно монтується до стін та підлоги. Гострі кути і виступи обладнання слід закругляти.
Ліжка в камерах встановлюють так, щоб забезпечити право на приватність ув’язнених (засуджених), та у кількості, що відповідає встановленій нормі жилої площі на одну особу.
2. Кожна камера обладнується робочим (денним) та черговим (нічним) освітленням, а також електричними розетками для підключення електроприладів. Керування освітленням та розетками здійснюється з приміщення молодшого інспектора чергової зміни (старшого по корпусному відділенню) та вимикачами, що встановлюються в коридорах біля вхідних дверей до камер.
Денне освітлення персонал СІЗО вмикає та вимикає у час, визначений розпорядком дня. У нічний час доби (з 22:00 до 06:00) персонал чергової зміни під час огляду камер з метою запобігання вчиненню ув’язненим або засудженим суїциду, заподіянню членоушкодження або підготовки до вчинення втечі з-під варти вмикає чергове (нічне) освітлення. Рівень освітлення не повинен заважати відпочинку та сну ув’язнених і засуджених.
3. Для проведення прогулянок ув’язнених та засуджених на території режимної зони або на даху будинку режимного корпусу розташовуються прогулянкові дворики.
У прогулянкових двориках встановлюється спортивний інвентар для занять фізичними вправами (перекладина, бруси), а також за можливості їх розміщення - стіл для гри в настільний теніс, велотренажер, кардіотренажер, силовий тренажер. Для неповнолітніх осіб у прогулянкових двориках додатково рекомендується обладнувати майданчики для гри у міні-футбол, баскетбол, волейбол тощо.
( Абзац другий пункту 3 глави 2 розділу III в редакції Наказу Міністерства юстиції № 3306/5 від 23.09.2020 )
У кожному прогулянковому дворику встановлюється лавка, яка надійно кріпиться до підлоги. Для дітей віком до трьох років влаштовуються пісочниці та гойдалки.
Прогулянкові дворики для хворих на інфекційні хвороби, у тому числі на туберкульоз, обладнуються окремо від інших двориків. На дверях цих двориків робиться напис "Для хворих на інфекційні хвороби". Забороняється одночасно проводити прогулянку в прогулянкових двориках ув’язнених і засуджених, які хворіють на різні інфекційні захворювання.
На дверях прогулянкових двориків обладнуються кватирки для зняття (надівання) наручників.
Прогулянкові дворики слід обладнувати так, щоб нічого не перешкоджало природному освітленню, а також козирком для захисту від атмосферних опадів.
4. Для забезпечення належного нагляду та контролю за поведінкою ув’язнених і засуджених, а також інших осіб застосовуються технічні засоби нагляду і контролю.
Адміністрація СІЗО зобов’язана письмово ознайомити ув’язнених і засуджених під їх особистий підпис про застосування технічних засобів нагляду і контролю.
Забороняється використання відеокамер та портативних відеореєстраторів у лазнях, роздягальнях, душових і туалетних кімнатах, приміщеннях (камерах), у яких проводяться медичні обстеження (огляди) ув’язнених та засуджених, особистий обшук з роздяганням, та у кімнатах проведення тривалих побачень.
Кут огляду відеокамер, які встановлені у жилих приміщеннях та камерах, не повинен охоплювати санітарні вузли та душові.
IV. Забезпечення режиму тримання у слідчих ізоляторах
1. Поняття режиму та розпорядку дня
1. Режим у СІЗО - встановлені відповідно до законодавства порядок і умови тримання ув’язнених і засуджених та нагляду за ними.
2. У кожному СІЗО організовується розпорядок дня, розроблений відповідно до типового розпорядку дня ув’язнених і засуджених, яких тримають у СІЗО (додаток 11), що затверджується наказом начальника СІЗО та доводиться до відома ув’язнених і засуджених, а також персоналу СІЗО. Розпорядок дня, виготовлений друкарським способом, вивішується в усіх камерах, виробничих майстернях та інших приміщеннях, де перебувають ув’язнені та засуджені.
Розпорядок дня медичної частини (фельдшерського пункту, лікарняного закладу) затверджується завідувачем (керівником) цього закладу та погоджується начальником СІЗО.
2. Організація розпорядку дня персоналу СІЗО
1. Начальник СІЗО організовує роботу персоналу СІЗО за змінним графіком так, щоб перебування осіб рядового та начальницького складу забезпечувалося в СІЗО цілодобово.
2. У вихідні та святкові дні, а також у разі ускладнення оперативної обстановки у СІЗО за рішенням начальника СІЗО організовується цілодобове чергування адміністрації СІЗО.
3. Організація охорони та нагляду за ув’язненими і засудженими у СІЗО
1. Організація охорони та нагляду за ув’язненими і засудженими у СІЗО здійснюється відповідно до законодавства.
2. У випадках, визначених статтею 19 Закону України "Про попереднє ув’язнення", у СІЗО може бути запроваджено особливий режим строком до тридцяти днів.
У разі запровадження особливого режиму в СІЗО посилюються охорона, нагляд за ув’язненими і засудженими, припиняються всі заходи, що проводяться з ними, а також надання побачень та прийняття посилок і передач, здійснюються передбачені законодавством режимні заходи.
Про запровадження особливого режиму адміністрація СІЗО доводить до відома ув’язнених та засуджених, а також розміщує відповідну інформацію в місцях приймання передач та особистого прийому громадян.
3. Для припинення групових протиправних дій ув’язнених і засуджених та ліквідації їх наслідків використовуються сили і засоби відповідно до законодавства.
4. Адміністрація СІЗО повинна забезпечити охорону та безпеку ув’язнених і засуджених, персоналу СІЗО та інших осіб, які перебувають на території СІЗО.
4. Забезпечення участі ув’язнених і засуджених у кримінальному провадженні
1. Адміністрація СІЗО створює необхідні умови для роботи слідчого, прокурора та слідчого судді (суду) у зв’язку із здійсненням кримінального провадження та забезпечує доставку ув’язнених і засуджених за їх викликами у визначені приміщення в межах СІЗО.
2. Забороняється виведення ув’язнених і засуджених з камер на побачення, а також за викликами під час приймання-здавання чергування (не більше однієї години), приймання їжі (сніданок, обід, вечеря) згідно з розпорядком дня, а також у нічний час (з 22:00 до 06:00).
3. На виконання постанови, письмового доручення слідчого, прокурора або слідчого судді (суду) для здійснення кримінального провадження, медичних експертиз на території СІЗО адміністрація зобов’язана:
надати приміщення;
доставити у зазначене приміщення ув’язненого або засудженого та забезпечити його охорону;
забезпечити допуск у СІЗО осіб, які залучаються для участі в слідчих діях;
вручити або ознайомити з необхідними документами ув’язненого або засудженого;
забезпечити присутність персоналу СІЗО під час проведення обшуку, виїмки, накладення арешту на майно ув’язненого або засудженого, що зберігається на складі СІЗО або знаходиться в його особистому користуванні.
4. З повідомленням про направлення кримінального провадження з одного органу до іншого, відповідями на звернення, скаргами, клопотаннями тощо ув’язнені та засуджені ознайомлюються під розписку (додаток 12), яка долучається до їх особових справ.
5. Для відправлення ув’язнених і засуджених для участі у слідчих діях або судових засіданнях за межами СІЗО їх виводять з камер та на період оформлення відповідних документів розміщують у приміщеннях збірного відділення не більше ніж на дві години з додержанням вимог ізоляції та забороною куріння.
6. Ув’язнені та засуджені перед відправленням для участі в кримінальному провадженні за межами СІЗО повинні отримати набір продуктів харчування, бути одягнені за сезоном, мати охайний зовнішній вигляд.
Особа з числа персоналу СІЗО, відповідальна за видачу продуктів харчування ув’язненим та засудженим, які відправляються за межі СІЗО для участі в кримінальному провадженні, визначається наказом начальника СІЗО. Про отримання продуктів харчування (або відмову в їх отриманні) ув’язнений або засуджений ставить свій підпис у журналі обліку продуктів харчування, що видаються ув’язненим і засудженим перед відправленням за межі СІЗО (додаток 13).
7. У разі надходження до СІЗО постанови, письмового доручення слідчого, прокурора або слідчого судді (суду) про здійснення кримінального провадження за участю ув’язненого або засудженого у режимі відеоконференції адміністрація СІЗО зобов’язана доставити цих осіб у спеціально обладнане приміщення СІЗО.
5. Проведення обшуку та огляду речей ув’язнених і засуджених, персоналу СІЗО і громадян, які перебувають на території СІЗО
1. З метою виявлення продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув’язненим і засудженим, а також використовувати та зберігати при собі, підготовки до втечі з-під варти, розшуку ув’язнених та засуджених, які переховуються, тощо проводяться обшуки та огляди ув’язнених і засуджених, огляди персоналу СІЗО і громадян, які перебувають на території СІЗО, їхніх речей та одягу, транспортних засобів, а також жилих і виробничих приміщень.
Обшуки та огляди ув’язнених і засуджених, персоналу СІЗО і громадян, які перебувають на території СІЗО, проводяться у такій послідовності:
перед початком обшуку чи огляду оголошуються підстави і порядок їх проведення;
пропонується здати гроші, цінні папери і речі, а також продукти харчування та предмети, які заборонено використовувати в СІЗО;
оголошуються права осіб, які підлягають обшуку або огляду, на оскарження дій персоналу СІЗО щодо виконання зазначених заходів;
для проведення особистого обшуку ув’язнений чи засуджений піднімає руки догори і розставляє ноги (в окремих випадках, коли існує припущення про наявність в ув’язненого чи засудженого, який підлягає обшуку, зброї або інших заборонених предметів, які можуть бути знаряддям для вчинення злочину, йому пропонується обпертися руками об стіну розкритими долонями і розставити ноги. У таких випадках обшук проводиться не менше ніж двома особами);
для проведення огляду персоналу СІЗО і громадян, які перебувають на території СІЗО, їм пропонується особисто пред’явити речі і предмети, що їм належать, для поверхневого огляду. Для перевірки внутрішнього вмісту на вимогу осіб, які проводять огляд, валізи, сумки, пакети, футляри розкриваються їх власниками, а кишені одягу вивертаються. Особам, які відмовилися від проведення огляду, прохід до СІЗО забороняється;
за фактом вилучення грошей, цінних паперів і речей, а також продуктів харчування та предметів, які заборонено використовувати в СІЗО, та про шляхи їх надходження до зони, що охороняється, особи, щодо яких було проведено обшук, мають право надавати письмові пояснення;
після завершення обшуків та оглядів проводиться опитування осіб, у яких проведено обшуки та огляди, на наявність у них скарг і заяв.
2. Особистий обшук може проводитися як з роздяганням, так і без роздягання.
Особистому обшуку з роздяганням підлягають ув’язнені та засуджені під час їх прибуття до СІЗО, перед відправленням за його межі, під час поміщення до карцеру чи дисциплінарного ізолятора, переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), перед проведенням тривалого побачення і після його завершення, а також у разі наявності у персоналу СІЗО інформації про те, що ці особи мають предмети або речовини, заборонені до зберігання і використання. В останньому випадку обшук проводиться за рішенням начальника СІЗО або його заступника, а за їх відсутності - чергового помічника.
Під час проведення особистого обшуку з роздяганням ув’язненому чи засудженому дозволяється зняти одяг вище пояса, а потім вдягнутися, перш ніж знімати решту одягу.
Обстеження порожнин тіла, а також огляд протезів, пов’язок, пластирів, гіпсових та інших пов’язок здійснює лише кваліфікований медичний працівник, як правило, за винятком лікуючого лікаря.
Особистий обшук з роздяганням проводиться в окремому ізольованому приміщенні. Під час проведення обшуку з роздяганням персонал СІЗО використовує одноразові медичні рукавички.
Особистому обшуку без роздягання підлягають ув’язнені і засуджені під час виведення їх з камер та поміщення до них, виходу на роботу та повернення з роботи, а також ув’язнені і засуджені, які допустили порушення вимог режиму.
Особистий обшук без роздягання під час виходу ув’язнених та засуджених на роботу та повернення з роботи проводиться у спеціально визначених адміністрацією СІЗО місцях.
Присутність осіб іншої статі з обшукуваним під час обшуку з роздяганням та обшуку без роздягання не допускається.
3. Умови і методи проведення обшуків та оглядів не повинні ображати честь та принижувати гідність ув’язнених і засуджених, а також інших осіб, які підлягають обшуку або огляду. Неприпустимими є зауваження з приводу фізичних вад, особливостей анатомічної будови, вживання непристойних виразів, брутальне або некоректне поводження з особами, які підлягають обшуку або огляду.
4. Під час обшуків та оглядів не допускається безпідставне пошкодження білизни, одягу, майна та інших предметів, що належать ув’язненим, засудженим або іншим особам, псування продуктів харчування, інженерно-технічних засобів охорони, інвентарю та іншої власності СІЗО.
У разі виявлення заборонених речей і предметів, зашитих в одязі, тканина акуратно розпорюється по швах, із взуття виймаються супінатори та знімаються металеві набійки. Ремонт одягу та взуття здійснюється за заявою ув’язненого чи засудженого у відповідних майстернях СІЗО.
5. Огляд речей ув’язнених і засуджених проводиться в їх присутності під час прийому до СІЗО, перед відправленням за його межі, під час переведення до іншої камери, стаціонару медичної частини або поміщення до карцеру чи дисциплінарного ізолятора, переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери). У всіх інших випадках огляд речей ув’язнених і засуджених проводиться в присутності ув’язненого або засудженого, який чергує по камері.
Під час проведення обшуку та огляду жилого приміщення, в якому проживають засуджені, залишені у СІЗО для роботи з господарського обслуговування, їх особистих речей та предметів зобов’язані бути присутніми начальник відділення соціально-психологічної служби або особа, яка виконує його обов’язки, старший днювальний гуртожитку, а під час обшуку та огляду виробничої майстерні або робочої камери - особа з числа персоналу СІЗО, відповідальна за приміщення, один із засуджених, які працюють у цьому приміщенні.
6. Під час проведення особистого обшуку або огляду речей ув’язнених і засуджених можуть застосовуватися технічні засоби виявлення заборонених предметів, речовин і продуктів харчування. Рентгенівську апаратуру дозволяється застосовувати тільки для обшуку одягу або огляду речей ув’язнених і засуджених. З дозволу начальника СІЗО та за наявності мотивованого дозволу медичного працівника проводиться рентгеноскопія тіла ув’язненого чи засудженого.
6. Порядок вилучення в ув’язнених і засуджених грошей, цінних речей та предметів
1. Гроші, вилучені в ув’язнених або засуджених під час приймання до СІЗО, зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на склад для зберігання.
2. Вилучені або прийняті на зберігання від ув’язнених чи засуджених гроші, цінності, особисті речі, предмети за їх письмовою згодою (заявою) можуть бути передані (переказані) родичам або іншим особам.
3. Продукти харчування, предмети першої необхідності, інші речі та предмети, які не заборонені для передачі ув’язненим та засудженим, а також для користування та зберігання, але які перебувають в ув’язнених чи засуджених понад визначену пунктом 6 глави 4 розділу I цих Правил кількість або вагу, вилучаються та здаються на склад для зберігання, про що посадові особи СІЗО складають акт, який підписує ув’язнений або засуджений, у якого було вилучено продукти харчування, речі і предмети, та посадова особа СІЗО, яка прийняла ці речі на склад для зберігання.
Продукти харчування, заборонені для зберігання ув’язненими та засудженими, за їх письмовою заявою можуть бути здані на склад СІЗО для передачі родичам або іншим особам. Заборонені для зберігання ув’язненими та засудженими продукти харчування, що перебувають на складі, у разі природного їх псування або закінчення терміну придатності знищує комісія СІЗО, про що складається акт, з яким ув’язнені та засуджені ознайомлюються під підпис.
4. Вилучені в ув’язнених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою про передавання заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави (додаток 14), підписаною начальником СІЗО та санкціонованою прокурором.
5. Вилучення грошей, цінних речей та предметів у засуджених, щодо яких вироки набрали законної сили, проводиться відповідно до статей 59, 102 КВК.
6. За фактом вилучення в ув’язнених чи засуджених продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, заборонених для передавання, а також для користування та зберігання при собі, за рішенням адміністрації СІЗО у десятиденний строк проводиться службове розслідування.
7. Особливості відвідування СІЗО
1. Відвідування СІЗО - проходження осіб до зони, що охороняється, з метою ознайомлення з умовами тримання та праці ув’язнених і засуджених, проведення концертів, виступів, богослужінь тощо, спілкування з ув’язненими та засудженими, їх фото- і відеозйомки (за згодою), а також ознайомлення з умовами праці персоналу та функціонуванням об’єктів СІЗО.
2. Пропускний режим установлює адміністрація СІЗО.
3. Осіб, які відвідують СІЗО, пропускають до СІЗО та випускають з нього за перепусткою відповідного зразка з одночасним пред’явленням паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.
4. Відповідно до статті 7 Закону України "Про попереднє ув’язнення" особи, які заходять на територію СІЗО або виходять з неї, та їхні речі підлягають огляду. Під час проведення оглядів можуть використовуватися металодетектори, а також детектори виявлення вибухових та наркотичних речовин.
Особам, які відмовилися від проведення огляду, прохід до СІЗО забороняється.
5. Особам, які заходять на територію СІЗО, забороняється проносити із собою продукти харчування, речі та предмети, заборонені для зберігання і користування ув’язненими і засудженими. Пакети, сумки, речі та предмети особи, які заходять на територію СІЗО, здають на зберігання до спеціально виділених адміністрацією СІЗО приміщень, шаф.
У разі надходження інформації про те, що відвідувач всупереч установленому порядку намагається пронести продукти харчування, речі та предмети, заборонені для зберігання і користування ув’язненими та засудженими, начальник СІЗО або його заступник, а в разі їх відсутності - черговий помічник приймає рішення про проведення особистого огляду такої особи у порядку, передбаченому пунктом 1 глави 5 цього розділу.
6. Персонал СІЗО, який проводить особистий огляд, зобов’язаний бути ввічливим і не допускати дій, що порушують права людини та принижують її гідність. Оглядові має передувати пропозиція пред’явити заборонені речі, предмети і речовини.
Огляд проводиться в окремому ізольованому приміщенні тільки особами однієї статі з особою, яка підлягає огляду. Забороняється проводити в одному приміщенні огляд декількох осіб одночасно.
7. Відвідування засуджених, залишених у СІЗО для роботи з господарського обслуговування, осіб, засуджених до обмеження волі, які на підставі статті 57 КВК підлягають направленню до місця відбування покарання, осіб, засуджених до арешту, позбавлення волі, довічного позбавлення волі, вироки щодо яких набрали законної сили і які на підставі статті 87 КВК підлягають відправленню до установ виконання покарань, без спеціального дозволу (акредитації) в будь-який час доби для здійснення контролю та проведення перевірок здійснюється у порядку, передбаченому статтею 24 КВК.
8. Працівникам правоохоронних органів, суду, захисникам та адвокатам або іншим фахівцям у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, дозволяється проносити матеріали та документи, необхідні їм для здійснення повноважень, визначених законодавством, з обов’язковим їх оглядом на контрольно-пропускному пункті.
Захисникам та адвокатам або іншим фахівцям у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, дозволяється також проносити портативні комп'ютери та портативні пристрої для друку, необхідні їм для здійснення повноважень, визначених законодавством, з обов'язковим їх оглядом на контрольно-пропускному пункті без ознайомлення зі змістом документів і матеріалів на носіях інформації портативних комп'ютерів.
( Пункт 8 глави 7розділу IV доповнено новим абзацом другим згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3306/5 від 23.09.2020 )
9. Педагогічним працівникам дозволяється проносити із собою підручники, навчальні посібники, необхідні для проведення занять, медичним працівникам - науково-популярну літературу, брошури, плакати, пам’ятки на медичну тематику, фотоапарати та портативні відеореєстратори для фіксації наявних тілесних ушкоджень в ув’язнених та засуджених.
Фотоапарати та портативні відеореєстратори підлягають обов'язковому огляду на контрольно-пропускному пункті без ознайомлення зі змістом матеріалів на їх носіях інформації.
( Пункт 9 глави 7розділу IV доповнено новим абзацом другим згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3306/5 від 23.09.2020 )( Пункт 9 глави 7розділу IV із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 564/5 від 14.02.2020, № 3306/5 від 23.09.2020 )
10. Для всебічного й об’єктивного висвітлення діяльності СІЗО та отримання інтерв’ю у адміністрації, персоналу, ув’язнених та засуджених представники засобів масової інформації можуть відвідувати територію цих установ за наявності спеціального дозволу.
11. Оформлення спеціальних дозволів представникам засобів масової інформації для відвідування СІЗО та взаємодію з ними здійснює Департамент, керівництво міжрегіональних управлінь або начальники СІЗО.
Допуск представників засобів масової інформації на територію СІЗО здійснюється на підставі виданого спеціального дозволу, паспорта та редакційного посвідчення або іншого документа, що засвідчує належність до засобу масової інформації.
12. Для отримання спеціального дозволу на відвідування СІЗО представники засобів масової інформації подають не пізніше ніж за п’ять робочих днів до дати запланованого відвідування до Департаменту, керівництва міжрегіонального управління або начальника СІЗО подання із зазначенням:
повного найменування засобу масової інформації, дати і номера реєстрації, місцезнаходження, номера телефону (факсу), електронної адреси;
найменування СІЗО, яке планується відвідати (якщо подання направлено до Департаменту чи міжрегіонального управління);
мети, дати та часу відвідування СІЗО;
прізвища, імені та по батькові представника засобу масової інформації, щодо якого вноситься подання, серії та номера паспорта, коли і ким виданий;
номера редакційного посвідчення або інших документів, що засвідчують належність до засобу масової інформації;
особи, з якою планується записати інтерв’ю (коментар), та орієнтовної тематики.
Подання, що не містить зазначеної інформації, не розглядається, про що письмово повідомляється засіб масової інформації.
13. За результатами розгляду подання не пізніше двох робочих днів до дати відвідування Департамент (міжрегіональне управління, адміністрація СІЗО) надсилає спеціальний дозвіл на відвідування СІЗО або лист про відмову в його наданні представнику засобу масової інформації, який направив подання, із зазначенням причини відмови.
За рішенням керівництва Департаменту, міжрегіонального управління або начальника СІЗО встановлюються обмеження щодо доступу до окремих об’єктів СІЗО та проведення фото- й відеозйомки. До об’єктів з обмеженим доступом належать охоронні споруди, периметр, спостережні вишки, зовнішні пости, вартове приміщення, кімнати для зберігання зброї та спеціальних засобів, а також приміщення, оснащені системами нагляду і контролю, де персонал СІЗО здійснює спостереження за станом систем сигналізації, відеоспостереження, контролювання доступу та інших систем нагляду і контролю.
14. Відвідування представниками засобів масової інформації ув’язнених та засуджених, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені у СІЗО або переведені до СІЗО з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, в разі обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв’язку з іншим кримінальним провадженням з метою одержання у них інтерв’ю здійснюється шляхом надання їм побачення, передбаченого статтею 12 Закону України "Про попереднє ув’язнення", та проводиться з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, органу, що проводить екстрадиційну перевірку.
Відвідування засуджених представниками засобів масової інформації здійснюється шляхом надання їм короткострокового побачення, передбаченого статтями 51, 59, 110, 151 КВК. Дозвіл на проведення побачення надається начальником СІЗО або особою, яка виконує його обов’язки.
15. Відмова в наданні спеціального дозволу на відвідування СІЗО надсилається представникам засобів масової інформації якщо:
ув’язнений або засуджений письмово відмовляється від побачення;
слідчий або суд, які здійснюють кримінальне провадження, орган, що проводить екстрадиційну перевірку, не дають письмового дозволу на побачення з ув’язненими або засудженими, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені у СІЗО або переведені до СІЗО з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, в разі обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв’язку з іншим кримінальним провадженням;
у СІЗО запроваджено режим особливих умов.
16. Представники об’єднань громадян, релігійних та благодійних організацій, які на підставі статті 12 Закону України "Про попереднє ув’язнення" та статті 25 КВК бажають надавати допомогу у виправленні і ресоціалізації ув’язнених та засуджених, проведенні соціально-виховної роботи, можуть відвідувати СІЗО за наявності відповідного дозволу.
Дозвіл представникам об’єднань громадян, релігійних та благодійних організацій на відвідування СІЗО та взаємодію з ними надає Департамент, керівництво міжрегіонального управління або начальники СІЗО.
Для отримання такого дозволу об’єднання громадян, релігійні або благодійні організації не пізніше ніж за п’ять робочих днів до дати запланованого відвідування подають до Департаменту, керівництва міжрегіонального управління або начальника СІЗО заяву, в якій зазначають:
повне найменування об’єднання громадян, релігійної чи благодійної організації, місцезнаходження, номер телефону (факсу), електронну адресу;
найменування СІЗО, яке планується відвідати (у разі надіслання заяви до Департаменту чи керівництва міжрегіонального управління);
дату та час відвідування СІЗО;
прізвище, ім’я, по батькові представників об’єднання громадян, релігійної чи благодійної організації, які планують відвідати СІЗО, серію та номер паспорта, коли і ким виданий.
До заяви додаються копії свідоцтва про державну реєстрацію та статуту.
Крім того, священнослужителі, релігійні проповідники, наставники, інші представники зарубіжних релігійних організацій, які є іноземними громадянами і тимчасово перебувають в Україні, повинні надати копію офіційного погодження Міністерством культури України можливості провадження проповідницької чи іншої канонічної діяльності та виконання релігійних обрядів.
17. За результатами розгляду заяви не пізніше двох робочих днів до дати відвідування Департамент, керівництво міжрегіонального управління або адміністрація СІЗО надає дозвіл на відвідування СІЗО, про що повідомляє об’єднання громадян, релігійну або благодійну організацію.
У разі відсутності у заяві інформації або копій документів, зазначених у пункті 16 цієї глави, об’єднання громадян, релігійна або благодійна організація письмово повідомляються про відмову у дозволі на відвідування СІЗО не пізніше двох робочих днів до дати відвідування із зазначенням причини відмови.
18. Представники об’єднань громадян, релігійних та благодійних організацій, які на постійній основі беруть участь у виправленні і ресоціалізації засуджених, проведенні соціально-виховної роботи, можуть відвідувати СІЗО за спрощеною процедурою.
Для цього зазначеним особам видається перепустка на певний період (місяць, квартал) та на цей період складається графік візитів, який затверджує начальник СІЗО.
19. Особи, які мають право проводити богослужіння та відправляти релігійні обряди, можуть проносити із собою на територію СІЗО речі та предмети, які використовуються під час їх проведення, а також релігійну літературу. Зазначені речі і предмети підлягають візуальному огляду.
20. У випадках порушення представниками засобів масової інформації, об’єднань громадян, релігійних та благодійних організацій вимог встановленого режиму за рішенням адміністрації СІЗО відвідування може бути припинено на будь-якій його стадії.
8. Особистий прийом ув’язнених і засуджених та інших осіб адміністрацією СІЗО
1. Особистий прийом ув’язнених і засуджених здійснюють щодня протягом робочого часу, крім вихідних і святкових днів, начальник СІЗО, його заступники та начальники відділів і служб за графіком, затвердженим начальником СІЗО. Психолог здійснює прийом ув’язнених і засуджених щодня, крім вихідних і святкових днів. Графік доводиться до відома ув’язнених і засуджених, яких тримають у СІЗО.
2. Запис на особистий прийом здійснюють посадові особи СІЗО щодня під час кількісної перевірки ув’язнених і засуджених. Заяви про прийом подаються письмово на ім’я начальника СІЗО, реєструються в порядку черговості їх подання у журналі прийому ув’язнених і засуджених з особистих питань (далі - журнал прийому) (додаток 15) із зазначенням посадової особи, до якої ув’язнений чи засуджений бажає потрапити на прийом.
3. Прийом ведеться в порядку черговості подання заяв за їх порядковим номером в журналі прийому. Після закінчення особистого прийому в журналі прийому та на заяві про особистий прийом фіксуються його результати. Заява підшивається до особової справи ув’язненого чи засудженого.
4. Особистий прийом ув’язнених і засуджених адміністрація СІЗО проводить у службових приміщеннях у межах корпусних відділень.
5. Особистий прийом родичів ув’язнених і засуджених або інших осіб проводиться за затвердженим начальником СІЗО графіком, який вивішується в приміщенні для відвідувачів. У цьому самому приміщенні проводиться запис громадян на особистий прийом.
9. Надання прогулянки ув’язненим і засудженим
1. Ув’язнені та засуджені, у тому числі поміщені в карцер чи дисциплінарний ізолятор, переведені до приміщення камерного типу (одиночної камери), мають право на щоденну прогулянку тривалістю не менше однієї години (неповнолітні особи, засуджені до покарання у виді арешту, - двох годин).
Неповнолітнім особам, вагітним жінкам і жінкам, які мають при собі дітей віком до трьох років, хворим з дозволу лікаря та за їх згодою тривалість щоденної прогулянки встановлюється до двох годин.
Прогулянка для неповнолітніх осіб, жінок, які мають при собі дітей до трьох років, та хворих (з дозволу лікаря) за їх згодою може бути замінена на заняття у спортивній залі чи розділена на дві частини тривалістю не менше ніж одна година кожна.
Тривалість прогулянки адміністрація СІЗО може зменшувати на прохання ув’язнених і засуджених у разі несприятливих погодних умов, а також у разі виникнення надзвичайних обставин. Для дострокового припинення прогулянки ув’язнені і засуджені звертаються з проханням до чергового помічника, який доповідає про це адміністрації СІЗО для прийняття рішення по суті прохання.
2. Прогулянка проводиться згідно з графіком, затвердженим начальником СІЗО, на території відповідно обладнаних двориків.
3. У разі відмови ув’язнених чи засуджених від прогулянки вони залишаються в камері під постійним наглядом персоналу СІЗО.
4. Ув’язнених і засуджених виводять на прогулянку покамерно - одночасно всі з однієї камери. Ув’язнені і засуджені, яких виводять на прогулянку, повинні бути одягнені за сезоном. У разі порушення ув’язненими чи засудженими режиму під час перебування в прогулянкових двориках за рішенням начальника СІЗО, його заступника, а в разі їх відсутності - чергового помічника прогулянка припиняється для проведення перевірки.
V. Підстави та порядок застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, гамівної сорочки, службових собак та вогнепальної зброї
1. Загальні положення
1. Порядок та підстави для застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, гамівної сорочки, службових собак та вогнепальної зброї до ув’язнених та засуджених визначаються відповідно до статті 18 Закону України "Про попереднє ув’язнення" та статті 106 КВК.
2. Вид спеціального засобу, час початку та інтенсивність його застосування визначаються з урахуванням обстановки, що склалася, характеру правопорушення та особи правопорушника.
3. Застосуванню заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та гамівної сорочки має передувати попередження про намір їх використання, якщо це можливо за певних обставин. Попередження може бути здійснено голосом, у разі значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі мови і в кожному випадку бажано рідною мовою осіб, проти яких ці засоби застосовуватимуть.
Без попередження заходи фізичного впливу і спеціальні засоби можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю чи здоров’ю персоналу СІЗО або інших осіб.
4. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та гамівної сорочки вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на персонал СІЗО обов’язків, і мають зводитися до завдання якнайменшої шкоди здоров’ю ув’язнених і засуджених.
5. За кожним фактом застосування фізичної сили, спеціальних засобів, гамівної сорочки та вогнепальної зброї складається рапорт, який розглядає начальник СІЗО або особа, яка виконує його обов’язки, та проводиться перевірка щодо обґрунтованості їх застосування. Рапорт реєструється у спеціальному журналі та долучається до особової справи ув’язненого чи засудженого.
Про всі випадки застосування фізичної сили, спеціальних засобів та гамівної сорочки адміністрація СІЗО негайно повідомляє прокурора, а про всі випадки застосування вогнепальної зброї - прокурора та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
6. Забороняється застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю до жінок з явними ознаками вагітності, осіб похилого віку або з вираженими ознаками інвалідності та неповнолітніх осіб, крім випадків учинення ними групового або збройного нападу, який загрожує життю і здоров’ю персоналу СІЗО чи інших осіб, або збройного опору.
Забороняється застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю до жінок під час медичних обстежень, переймів, пологів та після народження дитини. У випадках, передбачених статтею 18 Закону України "Про попереднє ув’язнення" та статтею 106 КВК , застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів до таких осіб дозволяється виключно з дозволу лікаря.
( Абзац другий пункту 6 глави 1розділу V із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3306/5 від 23.09.2020 )
7. Ув’язненому чи засудженому, до якого було застосовано фізичну силу, спеціальні засоби, гамівну сорочку або вогнепальну зброю, в обов’язковому порядку проводиться медичний огляд та у разі потреби негайно надається екстрена медична допомога. Результати медичного огляду реєструються в медичній карті ув’язненого чи засудженого.
8. Носіння персоналом СІЗО спеціальних засобів в межах території СІЗО, що охороняється, має бути за можливості максимально прихованим від оточення.
2. Застосування спеціальних засобів, фізичної сили та гамівної сорочки
1. Кайданки до ув’язнених та засуджених застосовуються за рішенням начальника СІЗО, його заступника, чергового помічника та його заступника, старшого по корпусному відділенню і начальника варти з переміщення ув’язнених і засуджених у таких випадках:
вчинення фізичного опору персоналу СІЗО або прояви буйства (до заспокоєння);
відмова слідувати до карцеру чи дисциплінарного ізолятора, приміщення камерного типу (одиночної камери);
виведення з камер та переміщення ув’язнених і засуджених, які схильні до втечі, нападу та захоплення заручників;
якщо є обґрунтовані підстави вважати, що ув’язнений (засуджений) своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі або оточуючим;
спроба самогубства, членоушкодження, нападу на ув’язнених і засуджених або інших осіб;
переміщення ув’язненого чи засудженого, який вчинив втечу з-під варти (охорони), після затримання.
Кайданки застосовуються до ув’язненого чи засудженого у положенні "руки за спиною" з урахуванням його фізичних вад та стану здоров’я. Забороняється приковування ув’язнених та засуджених кайданками до будь-яких конструкцій, споруд тощо.
Через кожні дві години персонал СІЗО здійснює перевірку стану фіксації замків (за потреби - послаблює фіксацію), а медичний працівник - стану здоров’я ув’язненого чи засудженого. Персонал СІЗО застосовує кайданки, доки в цьому є нагальна потреба, з урахуванням випадків, зазначених у цьому пункті.
Кайданки знімають під час відправлення індивідуальних потреб, приймання їжі ув’язненим та засудженим, за вимогою медичного працівника, за наказом осіб, які прийняли рішення про їх застосування, або за наказом начальника, вищого за посадою.
У разі доцільності подальшого їх застосування персонал СІЗО складає рапорт на ім’я посадових осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту.
2. Персонал СІЗО має право самостійно застосовувати засоби сльозогінної та дратівної дії для:
захисту персоналу СІЗО та інших осіб, самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу життю або здоров’ю;
припинення масових заворушень і групової непокори з боку ув’язнених та засуджених;
відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби СІЗО або звільнення їх у разі захоплення;
припинення фізичного опору особовому складу чергової зміни, варті, персоналу СІЗО;
звільнення заручників.
3. Персонал СІЗО має право самостійно застосовувати гумові (пластикові) кийки та фізичну силу для:
захисту персоналу СІЗО та інших осіб, самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу життю або здоров’ю;
припинення масових заворушень і групової непокори з боку ув’язнених та засуджених;
відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби СІЗО або звільнення їх у разі захоплення;
припинення опору особовому складу чергової зміни, варті, персоналу СІЗО;
затримання ув’язнених та засуджених, які вчинили втечу з-під варти (охорони);
звільнення заручників.
Забороняється нанесення ударів гумовим (пластиковим) кийком по голові, шиї, ключичній ділянці, статевих органах, попереку (куприку) і в живіт.
4. Застосування гамівної сорочки належить до крайніх заходів впливу на ув’язнених та засуджених і може мати місце лише тоді, коли заходи щодо припинення буйства, передбачені пунктом 1 цієї глави, є безрезультатними.
Гамівна сорочка застосовується тільки за рішенням начальника СІЗО або особи, яка виконує його обов’язки, у присутності чергового помічника і медичного працівника. Вказівка медичного працівника про неможливість застосування гамівної сорочки до ув’язненого чи засудженого підлягає безумовному виконанню.
Гамівна сорочка застосовується в камері для заспокоєння буйних осіб або іншому ізольованому приміщенні не менше ніж трьома молодшими інспекторами чергової зміни. Ув’язнений чи засуджений у гамівній сорочці поміщується обличчям догори і тримається у ній до заспокоєння, але не більше двох годин.
Увесь час перебування у гамівній сорочці ув’язнений чи засуджений повинен бути під наглядом молодшого інспектора та медичного працівника. Зняття гамівної сорочки проводиться трьома молодшими інспекторами чергової зміни.
До жінок, осіб похилого віку або з вираженими ознаками інвалідності та неповнолітніх осіб гамівна сорочка не застосовується.
3. Застосування вогнепальної зброї
1. Вогнепальна зброя застосовується без попередження:
під час збройного нападу ув’язнених або засуджених на персонал СІЗО та осіб, які перебувають на території СІЗО, у разі наявності загрози їх життю чи здоров’ю;
щодо ув’язненого або засудженого, який скоює втечу з-під варти на транспортному засобі під час його руху, якщо він своїми діями створює загрозу життю чи здоров’ю людей;
під час втечі вночі, в умовах недостатньої видимості, а також у лісистій місцевості;
для припинення спроби заволодіти вогнепальною зброєю;
під час затримання ув’язненого або засудженого, який чинить збройний опір.
2. Вогнепальна зброя застосовується після попереджувального вигуку "Стій, стрілятиму!" і пострілу вгору під час:
спроби ув’язненого або засудженого подолати лінію охорони на огороджених об’єктах, в усіх інших випадках - після подолання лінії охорони (крім випадків застосування зброї без попередження, зазначених у пункті 1 цієї глави);
звільнення заручників;
переслідування ув’язненого або засудженого, який скоїв втечу;
явного нападу на персонал СІЗО та осіб, які перебувають на території СІЗО, коли їх життю чи здоров’ю загрожує безпосередня небезпека.
3. Після поранення або смерті внаслідок застосування вогнепальної зброї забезпечується охорона місця події до прибуття прокурора або слідчого.
У разі смерті або поранення ув’язненого або засудженого за межами СІЗО, коли немає можливості забезпечити охорону місця події силами варти, посадова особа СІЗО повідомляє про те, що сталося, чергову частину СІЗО та чергову частину найближчого територіального органу Національної поліції України для надання допомоги варті в забезпеченні охорони місця події. Особам, пораненим внаслідок застосування зброї, надається екстрена медична допомога.
( Абзац другий пункту 3 глави 3розділу V із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 564/5 від 14.02.2020 )
4. Застосування службових собак
1. Службові собаки застосовуються:
для охорони території та приміщень СІЗО;
під час огляду транспортних засобів і вантажів;
для розшуку, затримання та супроводу ув’язнених або засуджених, які вчинили втечу з-під варти (охорони), а також при переміщенні на обмінні пункти та у зворотному напрямку;
для перевірки стану контрольно-слідової смуги зовнішньої і внутрішньої заборонених зон та вказаної у плані охорони смуги місцевості, що прилягає до СІЗО;
під час проведення обшуків і оглядів приміщень та території СІЗО для виявлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів, а також виявлення вибухових речовин, зброї та набоїв;
під час переміщення засуджених до довічного позбавлення волі чоловіків (у тому числі тих, вироки щодо яких не набрали законної сили) на території СІЗО за межами режимного корпусу;
для припинення масових заворушень та проявів групової непокори ув’язнених та засуджених у СІЗО.
2. Службові собаки використовуються на довгому або короткому повідках, у наморднику або без нього з урахуванням конкретної ситуації, що склалася, а також фізичних вад і стану здоров’я ув’язнених та засуджених.
VI. Придбання продуктів харчування, предметів першої необхідності, отримання передач, посилок, бандеролей та грошових переказів
1. Порядок придбання ув’язненими і засудженими продуктів харчування та предметів першої необхідності
1. Для придбання ув’язненими і засудженими продуктів харчування і предметів першої необхідності в СІЗО відкриваються та функціонують крамниці і столи замовлень, які провадять свою діяльність відповідно до законодавства.
2. Відповідно до статті 9 Закону України "Про попереднє ув’язнення" ув’язнені мають право купувати протягом місяця за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першої необхідності на суму до одного мінімального розміру заробітної плати та без обмежень письмове приладдя, газети, книги через торговельну мережу на замовлення.
Засудженим відповідно до статті 108 КВК дозволяється придбавати за безготівковим розрахунком продукти харчування, одяг, взуття, білизну і предмети першої необхідності на гроші, зароблені в колоніях та СІЗО, одержані за переказами, за рахунок пенсії та іншого доходу без обмеження їх обсягу.
3. Виводити ув’язнених і засуджених із камер до крамниці та столу замовлень не дозволяється, товари для них купує персонал СІЗО. Графік роботи крамниці та столу замовлень СІЗО, асортимент і ціни на товари передають до кожної камери (жилого приміщення) для ознайомлення з ними ув’язнених і засуджених.
4. Адміністрація СІЗО створює умови, щоб кожний ув’язнений чи засуджений мав змогу придбавати продукти харчування та предмети першої необхідності в крамниці цієї установи не менше двох разів на тиждень.
5. Тим, хто бажає придбати продукти харчування та предмети першої необхідності, видається бланк заяви (додаток 16), який після заповнення здається персоналу СІЗО для передавання в бухгалтерію.
Бухгалтер СІЗО перевіряє наявність коштів на особових рахунках ув’язнених і засуджених та списує з них гроші на суму придбаних товарів.
Продукти харчування та предмети першої необхідності розносять по камерах та видають ув’язненим і засудженим під особистий підпис у розписці, розміщеній на бланку заяви. Засуджені, залишені у СІЗО для роботи з господарського обслуговування, одержують придбані продукти харчування та предмети першої необхідності самостійно.
6. Ув’язнені та засуджені за бажанням можуть користуватися послугами установ та підприємств комунально-побутового обслуговування за місцем розташування СІЗО.
До таких послуг належать пошиття одягу та взуття цивільного зразка, їх ремонт, чищення одягу, ремонт побутової техніки та годинників, що належать засудженим, фото-, відеозйомка (під контролем персоналу СІЗО), а також інші послуги з дозволу адміністрації СІЗО. Засуджені можуть сплачувати за своє заочне (дистанційне) навчання.
Для надання додаткових послуг ув’язнені та засуджені можуть запрошувати відповідних фахівців з дозволу адміністрації СІЗО.
Додаткові послуги надаються ув’язненим чи засудженим на підставі їх заяви на ім’я начальника СІЗО та сплачуються за рахунок коштів, які є на їх особових рахунках.
2. Порядок одержання ув’язненими і засудженими передач
1. Відповідно до статті 9 Закону України "Про попереднє ув’язнення" та статті 112 КВК ув’язнені і засуджені мають право одержувати передачі.
2. Передачі приймаються в порядку черговості відвідувачів. Для приймання передач у визначеному адміністрацією СІЗО місці обладнується окрема кімната, розташована суміжно з приміщенням для відвідувачів. Кімната для приймання передач обладнується спеціальним вікном для спілкування молодшого інспектора чергової зміни з відвідувачами.