5) внесення змін до плану розподілу і користування радіочастотним спектром в Україні, що унеможливлюють подальше використання присвоєних радіочастот, за умови направлення регуляторним органом письмового попередження такому користувачу радіочастот не менше ніж за один рік;
6) заява користувача радіочастотного спектра про анулювання присвоєння радіочастоти;
7) наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), крім випадків внесення змін до радіочастотного присвоєння у зв’язку з реорганізацією;
8) нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи - користувача радіочастотного спектра.
3. У випадках, передбачених пунктами 3-5 частини другої цієї статті, анулювання присвоєння радіочастоти здійснюється на підставі рішення регуляторного органу. Розгляд таких питань здійснюється із запрошенням користувача радіочастотного спектра, що надсилається не пізніше ніж за п’ять робочих днів до відповідного засідання.
4. Протягом 10 робочих днів з дня виникнення підстав для анулювання присвоєння радіочастоти:
1) вноситься до реєстру радіочастотних присвоєнь та оприлюднюється запис про анулювання певного радіочастотного присвоєння;
2) надсилається користувачу радіочастотного спектра до електронного кабінету на електронній регуляторній платформі повідомлення про анулювання присвоєння радіочастоти на підставі рішення регуляторного органу із зазначенням підстав анулювання та їх обґрунтуванням.
Стаття 71. Використання радіообладнання на засадах загальної авторизації
1. Присвоєння радіочастоти не потрібно здійснювати для використання радіообладнання, внесеного до переліку типів радіообладнання, експлуатація яких здійснюється без внесення до реєстру присвоєнь радіочастот загальних користувачів, що визначається регуляторним органом за погодженням з Генеральним штабом Збройних Сил України та центральним органом виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.
2. Визначення зазначеного у частині першій цієї статті переліку здійснюється у встановленому регуляторним органом порядку з урахуванням таких принципів:
1) збільшення кількості видів такого обладнання;
2) забезпечення електромагнітної сумісності;
3) відповідність радіообладнання технічним регламентам;
4) гармонійне використання радіочастотного спектра;
5) умови для використання радіообладнання без присвоєння радіочастот, у тому числі його максимальної потужності;
6) використання радіообладнання виключно для прийому не потребує присвоєння радіочастот.
3. Використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв виключно для приймання радіосигналів не потребує присвоєння радіочастоти.
4. Експлуатація радіообладнання та випромінювальних пристроїв на засадах загальної авторизації вважається згодою користувача радіочастотного спектра дотримуватися вимог цього Закону в неліцензованому діапазоні радіочастот без необхідності здійснення присвоєнь радіочастот.
Стаття 72. Тимчасове використання радіообладнання для проведення тестувань, випробувань або експериментів, пов’язаних із запуском нових радіотехнологій
1. Регуляторний орган за погодженням з Генеральним штабом Збройних Сил України може за заявою суб’єкта звернення погодити тимчасове (на строк до 90 календарних днів) використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв для проведення тестувань, випробувань або експериментів, пов’язаних із запуском нових радіотехнологій, за умови надання суб’єктом звернення пояснень щодо мети та графіка проведення цих тестувань, випробувань або експериментів.
Відповідь щодо погодження чи відмови в погодженні надається регуляторним органом суб’єкту звернення протягом 10 календарних днів з дня отримання заяви, а у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, - протягом 30 календарних днів.
2. У відповіді про погодження тимчасового використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв має зазначатися інформація про:
1) особу, якій погоджено тимчасове використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв (найменування, місцезнаходження - для юридичної особи; прізвище, ім’я, по батькові (за наявності), місце реєстрації - для фізичної особи);
2) смугу радіочастот;
3) територію, на якій можуть бути використані радіочастоти;
4) строк тимчасового використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв.
3. Питання тимчасового використання радіообладнання мовлення узгоджуються з Генеральним штабом Збройних Сил України, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, яка має поінформувати регуляторний орган про результати розгляду зазначеного питання у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня отримання регуляторним органом відповідної заяви.
4. Вимоги, зазначені у частинах першій - третій цієї статті, розповсюджуються також на осіб, які мають ліцензії відповідно до цього Закону.
5. Відмова у погодженні тимчасового використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв здійснюється на підставах і в порядку, визначених статтями 65 та 68 цього Закону.
6. Погодження тимчасового використання радіообладнання або випромінювальних пристроїв здійснюється безоплатно.
7. Генеральний штаб Збройних Сил України може дозволити спеціальним користувачам тимчасово використовувати радіообладнання або випромінювальні пристрої у смугах радіочастот спеціального користування та за умови узгодження з регуляторним органом у смугах радіочастот загального користування.
8. Вимоги цієї статті розповсюджуються на тимчасове використання радіообладнання (до дев’яти місяців) для проведення заходів регіонального, загальнодержавного та міжнародного рівнів з метою забезпечення висвітлення, проведення організаційних і технічних заходів у сфері культури та мистецтва, видатки на які здійснюються з державного бюджету, а також інших заходів регіонального, загальнодержавного та міжнародного рівнів.
Порядок тимчасового використання радіообладнання встановлюється регуляторним органом.
Стаття 73. Виявлення та припинення дії джерел радіозавад
1. Роботи/заходи з виявлення джерел радіозавад з ініціативи та за рахунок заявників (користувачів радіочастотного спектра) здійснюються на договірних засадах державним підприємством, що знаходиться у сфері управління регуляторного органу, або суб’єктами господарювання, що відповідно до закону отримали від національного органу України з акредитації атестат про акредитацію, що засвідчує компетентність щодо здійснення діяльності з виявлення дії джерел радіозавад. Суб’єкти господарювання після отримання атестата про акредитацію, який засвідчує компетентність щодо здійснення діяльності з виявлення дії джерел радіозавад, надають до регуляторного органу відповідну інформацію щодо такої акредитації. Перелік таких суб’єктів господарювання оприлюднюється на електронній регуляторній платформі.
Зазначені суб’єкти господарювання повинні бути резидентами України та відповідати встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до кваліфікації персоналу та до технічних засобів, що застосовуються для здійснення виявлення джерел радіозавад.
Національний орган України з акредитації здійснює акредитацію суб’єктів господарювання для здійснення діяльності з виявлення дії джерел радіозавад відповідно до вимог, встановлених Кабінетом Міністрів України.
2. Порядок виявлення джерел радіозавад та його документального оформлення за заявами користувачів встановлюються регуляторним органом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.
Порядок виявлення джерел радіозавад радіоелектронним засобом та випромінювальним пристроєм спеціальних користувачів визначається Генеральним штабом Збройних Сил України.
3. За результатами радіочастотного моніторингу та заходів, передбачених цією статтею, а також за результатами державного нагляду регуляторний орган забезпечує вжиття заходів щодо припинення роботи незаконно діючого радіообладнання та усунення дії джерел радіозавад у смугах радіочастот загального користування відповідно до закону.
4. Усунення дії джерел радіозавад, виявлених під час здійснення заходів, передбачених частиною третьою цієї статті, у смугах радіочастот загального користування щодо радіообладнання спеціальних користувачів забезпечує Генеральний штаб Збройних Сил України у взаємодії з регуляторним органом. Порядок такої взаємодії встановлюється спільним рішенням вказаних органів.
5. Володільці радіообладнання, що створює радіозавади радіообладнанню, яке працює на підставі присвоєння радіочастот та завадостійкість якого відповідає вимогам законодавства, повинні здійснити всі необхідні для усунення чи обмеження дії радіозавад заходи відповідно до приписів регуляторного органу чи Генерального штабу Збройних Сил України.
Володілець радіообладнання, що створює радіозавади, повинен на вимогу користувача радіочастотного спектра відшкодувати витрати, понесені ним на усунення радіозавад, та завдані збитки відповідно до закону. Методика розрахунку таких збитків встановлюється Кабінетом Міністрів України.
6. З метою встановлення володільців радіообладнання, що створює шкідливі радіозавади, регуляторний орган має право:
1) отримувати інформацію з відповідних державних реєстрів щодо власників об’єктів нерухомості, в/на яких знаходиться зазначене радіообладнання;
2) запитувати в осіб, які є власниками, інформацію про орендарів об’єктів нерухомості, в/на яких знаходиться джерело зазначених радіозавад. У разі отримання запиту власник такого об’єкта нерухомості повинен надати до регуляторного органу інформацію про особу орендаря протягом строку, що не перевищує двох робочих днів з дня отримання запиту.
7. Центральний орган виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, регуляторний орган та Генеральний штаб Збройних Сил України невідкладно вживають усіх заходів і позачергово організовують та провадять діяльність з виявлення та припинення дії джерел радіозавад для радіообладнання, що використовується для забезпечення безпеки людського життя, безпеки польотів у повітряному просторі України, безпеки держави, громадської безпеки, роботи об’єктів ядерної безпеки, роботи аварійно-рятувальних служб, урядового зв’язку та державної охорони відповідно до Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб".
8. Залучення для проведення заходів з метою встановлення та притягнення до відповідальності власників незаконно діючого радіообладнання або випромінювальних пристроїв, що створюють радіозавади, працівників поліції здійснюється за вмотивованим рішенням регуляторного органу, що надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідного заходу. У залученні поліції для проведення заходів з метою встановлення та притягнення до відповідальності власників незаконно діючого радіообладнання або випромінювальних пристроїв, що створюють радіозавади, може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.
Розділ XI. РЕСУРСИ НУМЕРАЦІЇ
Стаття 74. Загальні засади розподілу ресурсів нумерації
1. Національний план нумерації розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра для електронних комунікаційних мереж і послуг з урахуванням:
1) поточних і очікуваних потреб постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг і кінцевих користувачів, у тому числі визначених законами екстрених служб;
2) завдань і принципів, визначених цим Законом;
3) положень міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України;
4) створення резервної ємності номерів (в обсязі, що не перевищує 10 відсотків від загальної кількості певного типу ресурсу нумерації);
5) забезпечення раціонального розподілу та використання ресурсів нумерації;
6) забезпечення надання доступу до негеографічних номерів для надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі інших, ніж послуги міжособистісних комунікацій;
7) забезпечення можливості розподілу ресурсів нумерації для надання певних послуг іншими суб’єктами господарювання, ніж постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг;
8) забезпечення розподілу географічних кодів мереж для міжособистісних послуг електронних комунікацій з використанням нумерації на всю територію країни чи адміністративно територіальну одиницю, не меншу ніж область, міста Київ та Севастополь;
9) застосування префіксу "00" як стандартного міжнародного коду доступу;
10) типів нумерації, що використовуються на засадах індивідуальних прав чи загальних прав користування нумерації;
11) гармонізованого використання ресурсів нумерації відповідно до вимог Міжнародного союзу електрозв’язку та міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.
2. Національний план нумерації оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра та на електронній регуляторній платформі.
3. Первинний розподіл ресурсу нумерації здійснюється регуляторним органом на дозвільній основі з урахуванням вимог національного плану нумерації та цього Закону.
4. Ресурс нумерації розподіляється суб’єктам господарювання, внесеним до реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг, а також іншим особам відповідно до цього Закону (користувач ресурсу нумерації) строком на п’ять років (якщо менший строк не зазначений заявником), а в разі його використання для надання послуг міжособистісних електронних комунікацій з використанням радіочастот - строком, не меншим ніж строк дії відповідної ліцензії на користування радіочастотним спектром (якщо менший строк не зазначений заявником).
5. Користувач ресурсу нумерації здійснює вторинний розподіл ресурсу нумерації кінцевим користувачам електронних комунікаційних послуг.
6. У випадках і в порядку, встановлених регуляторним органом, користувач ресурсу нумерації має право передавати чи надавати в користування свої права щодо нумерації іншим суб’єктам господарювання, які відповідно до цього Закону мають право на отримання відповідного ресурсу нумерації за умови повідомлення, а щодо кодів мереж, кодів послуг, скорочених номерів соціального спрямування - шляхом переоформлення відповідного дозволу згідно із статтею 76 цього Закону.
7. Регуляторний орган повинен вести загальний облік розподілених ресурсів нумерації (реєстр первинного розподілу ресурсів нумерації), а також оприлюднювати на електронній регуляторній платформі повну та актуальну інформацію про розподілений та вільний ресурс нумерації, ресурс нумерації, заявлений для первинного розподілу, повідомлення про надходження заяви на отримання коду нумерації, що має оприлюднюватися не пізніше наступного дня з дня надходження такої заяви. Інформація про наявність вільного ресурсу нумерації має бути у формі та в обсязі, необхідних для використання при поданні заяви щодо первинного розподілу ресурсу нумерації.
8. Вимоги розділу XI цього Закону не поширюються на розподіл та використання ресурсів мережі Інтернет, у тому числі IP-адрес, номерів автономних систем, доменних імен.
Стаття 75. Надання прав на користування ресурсом нумерації
1. Заява про надання дозволу на користування ресурсом нумерації надсилається постачальником електронних комунікаційних мереж та/або послуг шляхом заповнення встановленої регуляторним органом форми в електронному кабінеті на електронній регуляторній платформі із застосуванням засобу кваліфікованого електронного підпису та має містити таку інформацію:
1) повне найменування юридичної особи або прізвище, ім’я, по батькові (за наявності) фізичної особи - підприємця чи фізичної особи;
2) ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - для юридичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) - для фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб;
3) ресурс нумерації, що заявляється, та типи, вид послуг, що планується надавати з його використанням;
4) інформацію щодо потреби у заявленому ресурсі нумерації;
5) у разі наявності раніше виділеного ресурсу нумерації для території, на якій заявник планує отримати ресурс нумерації, - відомості про використання наявної нумерації станом на перше число місяця, в якому подається заява.
2. Розгляд заяви та прийняття рішення про видачу або відмову у видачі дозволу здійснюється регуляторним органом у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання заяви, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
3. У разі невідповідності поданої заяви вимогам частини першої цієї статті заявнику повинна бути надана інформація про виявлені порушення та пропозиція щодо їх усунення протягом п’яти робочих днів з дня її надходження. Відлік строку, передбаченого частиною другою цієї статті, починається з дня подання заяви з усунутими порушеннями.
4. Щодо визначених регуляторним органом кодів мереж, послуг, скорочених номерів (кількість яких обмежена) розподіл такого ресурсу нумерації здійснюється регуляторним органом на конкурсних засадах та у встановленому ним порядку.
5. Повідомлення про прийняте рішення про видачу дозволу на користування ресурсом нумерації надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
На підставі такого рішення регуляторний орган оформляє дозвіл на користування ресурсом нумерації протягом трьох робочих днів з дня внесення плати за його видачу у розмірі і в порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
6. Дозвіл оформляється в електронному вигляді шляхом внесення запису до електронного реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації і має містити умови використання ресурсу нумерації відповідно до законодавства, зокрема:
1) типи послуг, для надання яких повинен використовуватися ресурс нумерації;
2) строк, на який видається дозвіл, територія використання ресурсу нумерації;
3) дотримання зобов’язань щодо прав на користування ресурсом нумерації відповідно до умов конкурсу чи аукціону у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті;
4) дотримання зобов’язань щодо недискримінаційного доступу до електронних комунікаційних послуг з використанням ресурсу нумерації, призначеного іншим постачальникам мереж, та/або послуг електронних комунікацій;
5) можливість та умови передачі чи надання в користування прав щодо зазначеного в дозволі ресурсу нумерації відповідно до частини шостої статті 74 цього Закону.
7. Регуляторний орган відмовляє у видачі дозволу на користування ресурсом нумерації у разі, якщо:
1) ресурс нумерації, що запитується, не узгоджується з національним планом нумерації;
2) відсутній вільний заявлений ресурс нумерації;
3) використання заявником менше ніж 65 відсотків раніше отриманого ресурсу нумерації (для аналогічних за призначенням типів номерів) на території, на якій заявник планує отримати ресурс нумерації;
4) ненадходження від заявника доопрацьованих документів протягом 30 робочих днів з дня відправлення повідомлення згідно з частиною третьою цієї статті.
8. Рішення про відмову у видачі дозволу на користування ресурсом нумерації з обґрунтуванням підстав відмови надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
9. Ведення реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації здійснюється регуляторним органом.
Порядок ведення реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації розробляється і затверджується регуляторним органом.
10. Надання прав користування ресурсом нумерації технологічним користувачам ресурсів нумерації здійснюється у встановленому регуляторним органом порядку на п’ять років, якщо менший строк не зазначений заявником.
Подання заяви на отримання прав користування ресурсом нумерації, вибір необхідного ресурсу нумерації, ознайомлення з умовами користування ним, внесення плати за отримання дозволу на користування ресурсами нумерації та включення до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації здійснюються через електронну регуляторну платформу відповідно до частини першої цієї статті.
Взаємодія технологічних користувачів ресурсу нумерації та постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг здійснюється у встановленому регуляторним органом порядку.
11. При формуванні електронної заяви відповідно до цієї частини електронна регуляторна платформа забезпечує перевірку повноти та коректності її заповнення, у тому числі шляхом автоматизованого обміну інформацією з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Після внесення заявником плати за надання прав на користування ресурсом нумерації відповідна інформація про здійснення первинного розподілу ресурсу нумерації вноситься до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації, а заявнику надсилається електронний витяг із зазначеного реєстру.
У разі якщо заявник у визначений законодавством строк не вніс плати за видачу дозволу на користування ресурсом нумерації, регуляторний орган скасовує відповідне рішення.
Стаття 76. Переоформлення дозволу на користування ресурсом нумерації та внесення змін до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації
1. Підставами для переоформлення дозволу на користування ресурсом нумерації є:
1) реорганізація юридичної особи - власника дозволу шляхом поділу чи виділу (дозвіл переоформлюється на правонаступника користувача відповідно до розподільчого балансу);
2) зміна формату, структури ресурсу нумерації чи простору нумерації існуючого національного плану нумерації;
3) виникнення у користувача ресурсу нумерації потреби у зменшенні обсягу, зміні території чи призначення ресурсу нумерації (зміна типу та/або назви послуг, служби), переході з аналогового фрагмента нумерації в цифровий, при обміні частками ресурсу нумерації між постачальниками мереж та/або послуг електронних комунікацій в рівних обсягах за наявності у них дозволів на користування ресурсом нумерації, що передбачається для обміну;
4) передача ресурсу нумерації іншому постачальнику електронних комунікаційних мереж та/або послуг (повністю або певної частки) відповідно до частини шостої статті 74 цього Закону.
2. У разі зміни найменування юридичної особи або прізвища, імені, по батькові (за наявності) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи або місця проживання фізичної особи, реорганізації шляхом зміни організаційно-правової форми (перетворення), злиття чи приєднання, поділу (виділу) регуляторний орган вносить зміни до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації безоплатно на підставі відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань із застосуванням автоматизованого обміну даними без подання заяви користувача ресурсу нумерації.
3. У випадках виникнення інших підстав, ніж передбачені частиною другою цієї статті, користувач ресурсу нумерації подає заяву за формою, встановленою регуляторним органом у спосіб, передбачений частиною першою статті 75 цього Закону.
Заява подається не пізніше 20 робочих днів з дня виникнення підстав для переоформлення, а у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої цієї статті, - одночасно з поданням повідомлення про передачу ресурсу нумерації.
4. Непереоформлений в установлений строк дозвіл є недійсним, про що робиться запис у реєстрі первинного розподілу ресурсів нумерації. Відповідний ресурс нумерації вважається вільним для подальшого первинного розподілу.
5. У разі неправильного оформлення заяви на переоформлення дозволу на користування ресурсом нумерації уповноважена регуляторним органом посадова особа протягом п’яти робочих днів з дня її надходження інформує заявника про виявлені порушення та пропонує їх усунути. При цьому відлік строку, передбаченого частиною шостою цієї статті, починається з дня подання документів після усунення виявлених порушень.
6. Регуляторний орган приймає рішення за заявою про переоформлення дозволу упродовж строку, що не перевищує 15 робочих днів з дня її надходження.
7. За адміністративні послуги з переоформлення дозволу на користування ресурсом нумерації стягується плата в розмірі та порядку, що встановлені Кабінетом Міністрів України, у розмірі, що не перевищує собівартості надання адміністративної послуги.
8. У разі переоформлення дозволу користування ресурсом нумерації строк дії переоформленого дозволу не може перевищувати строку дії дозволу, що підлягає переоформленню.
9. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про переоформлення дозволу на користування ресурсом нумерації регуляторний орган переоформляє такий дозвіл шляхом внесення змін до запису в електронному реєстрі первинного розподілу ресурсів нумерації та надсилає відповідне повідомлення заявнику.
10. Підставами для відмови в переоформленні дозволу на користування ресурсом нумерації є:
1) обмеження національним планом нумерації застосування відповідного ресурсу нумерації;
2) використання ресурсу нумерації (його частини), зазначеного в дозволі, з порушенням умов національного плану нумерації чи умов дозволу щодо його цільового призначення;
3) недостовірність даних, зазначених у заяві про переоформлення;
4) відмова в погодженні передачі ресурсу нумерації відповідно до встановленого регуляторним органом порядку такого погодження;
5) відсутність підстав для переоформлення, передбачених частиною першою цієї статті.
11. Повідомлення про прийняте рішення про переоформлення дозволу або про відмову у переоформленні дозволу на користування ресурсом нумерації з обґрунтуванням підстав відмови надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
12. У разі якщо заявник у визначений законодавством строк не вніс плати за переоформлення дозволу, регуляторний орган скасовує відповідне рішення про переоформлення дозволу.
13. Рішення про відмову у переоформленні дозволу на користування ресурсом нумерації з обґрунтуванням підстав відмови надається заявнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
Стаття 77. Продовження строку дії дозволу на користування ресурсом нумерації
1. У разі якщо суб’єкт господарювання має намір здійснювати користування ресурсом нумерації після закінчення строку дії дозволу, він повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії дозволу звернутися до регуляторного органу із заявою про продовження строку його дії в порядку, визначеному статтею 75 цього Закону.
2. Рішення про продовження строку дії дозволу на користування ресурсом нумерації або про відмову в продовженні строку його дії із зазначенням підстав відмови приймається та надсилається заявнику регуляторним органом в порядку, встановленому статтею 75 цього Закону.
3. Регуляторний орган відмовляє у продовженні строку дії дозволу на користування ресурсом нумерації, якщо:
1) подальше користування зазначеним у дозволі ресурсом нумерації не передбачено національним планом нумерації;
2) ненадходження від заявника доопрацьованих документів протягом 30 робочих днів з дня відправлення повідомлення згідно з частиною третьою цієї статті.
4. Повідомлення про продовження строку дії дозволу на користування ресурсом нумерації надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з моменту його прийняття.
На підставі такого рішення регуляторний орган оформляє дозвіл на користування ресурсом нумерації протягом трьох робочих днів з дня внесення плати за продовження його дії у розмірі і в порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Розмір плати за продовження строку дії дозволу на користування ресурсом нумерації не може перевищувати 5 відсотків плати за видачу дозволу на користування ресурсом нумерації, але не може бути меншим ніж собівартість надання відповідної адміністративної послуги.
5. У разі якщо заявник у визначений законодавством строк не вніс плати за продовження строку дії дозволу, регуляторний орган скасовує відповідне рішення про продовження строку дії дозволу.
6. Непродовжений в установлений строк дозвіл є недійсним, про що робиться запис у реєстрі первинного розподілу ресурсів нумерації. Відповідний ресурс нумерації вважається вільним для подальшого первинного розподілу.
Стаття 78. Анулювання дозволу та припинення прав на користування ресурсом нумерації чи його частиною
1. Підставами для анулювання дозволу та припинення прав користування ресурсом нумерації чи його частиною є:
1) зміни в національному плані нумерації, що унеможливлюють подальше використання ресурсу нумерації, про які користувач був попереджений не менше ніж за два роки;
2) заява користувача ресурсу нумерації;
3) наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи (державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця);
4) акт про повторне порушення користувачем ресурсу нумерації вимог, визначених статтею 79 цього Закону. Повторним вважається вчинення протягом року з дня видання регуляторним органом розпорядження про усунення порушень нового порушення хоча б однієї з вимог, щодо яких видавалося таке розпорядження. У разі якщо такі порушення стосуються не всього наданого в користування ресурсу нумерації, а його частини, вилученню підлягає лише та частина ресурсу нумерації, факт порушення в користуванні якою зафіксований в акті, зазначеному в цьому пункті, а щодо іншої частини здійснюється переоформлення дозволу, внесення змін до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації;
5) акт про невиконання вимог розпорядження національного регулятора про усунення порушень умов користування ресурсом нумерації відповідно до статті 79 цього Закону;
6) акт про повторну невмотивовану відмову користувача ресурсу нумерації у проведенні перевірки регуляторним органом щодо дотримання законодавства з питань користування ресурсом нумерації.
Невмотивованою відмовою у проведенні перевірки вважається недопуск уповноважених посадових осіб регуляторного органу до здійснення перевірки за відсутності передбачених для відмови законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб регуляторного органу або відсутність без поважних причин протягом всього строку перевірки за місцезнаходженням та/або фактичним місцезнаходженням користувача ресурсу нумерації або особи, уповноваженої представляти його інтереси на час проведення перевірки);
7) припинення діяльності у сфері електронних комунікацій, що передбачає користування ресурсом нумерації. У разі припинення діяльності у сфері електронних комунікацій постачальник електронних комунікаційних послуг зобов’язаний подати до регуляторного органу заяву про анулювання дозволу на користування ресурсом нумерації та дані про ресурс нумерації, що використовується кінцевими користувачами електронних комунікаційних послуг, що надаються таким постачальником. Дозвіл на користування ресурсом нумерації вважається анульованим з дня припинення діяльності у сфері електронних комунікацій, у тому числі у разі ненадходження до регуляторного органу заяви про його анулювання.
2. Рішення регуляторного органу відповідно до частини першої цієї статті приймається з обов’язковим запрошенням уповноваженого представника відповідного користувача ресурсу нумерації та з проведенням консультації відповідно до статті 22 цього Закону, крім випадків, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті.
3. Регуляторний орган повинен прийняти рішення відповідно до частини першої цієї статті протягом 20 робочих днів з дня встановлення підстав для цього. Копія рішення надсилається користувачу ресурсу нумерації із зазначенням підстав вилучення та їх обґрунтуванням не пізніше трьох робочих днів з дня його прийняття.
Рішення, прийняте регуляторним органом відповідно до частини першої цієї статті, набирає чинності через 10 робочих днів з дня його прийняття.
4. Анулювання дозволу на користування ресурсом нумерації здійснюється регуляторним органом шляхом внесення запису про рішення, прийняте відповідно до частини першої цієї статті, до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації.
5. У разі встановлення факту користування ресурсом нумерації, щодо якого не здійснювався передбачений статтею 75 цього Закону первинний розподіл, або отримання інформації щодо неправомірного використання міжнародного ресурсу нумерації регуляторний орган здійснює відповідно до законодавства заходи щодо припинення користування таким ресурсом та застосування передбаченої законом відповідальності. Регуляторний орган інформує постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг про ресурс нумерації, що неправомірно присвоєний та використовується.
Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг не повинні здійснювати пропуск трафіка з використанням ресурсу нумерації, що не внесений до реєстру первинного розподілу ресурсів нумерації та/або неправомірно використовується (з порушенням вимог міжнародного та національного планів нумерації), на підставі відповідної інформації регуляторного органу.
Стаття 79. Умови, що застосовуються до прав на користування ресурсом нумерації
1. Користувачі ресурсу нумерації зобов’язані дотримуватися таких умов загальної авторизації з користування ресурсом нумерації щодо:
1) визначених при наданні прав на користування ресурсом нумерації мереж, послуг, служб, для яких буде використовуватися ресурс нумерації, та умов, пов’язаних з користуванням ним відповідно до національного плану нумерації, включаючи вимоги, пов’язані з наданням електронних комунікаційних послуг;
2) обов’язку забезпечувати надання послуги з перенесення номерів відповідно до вимог статті 113 цього Закону;
3) надання на вимогу кінцевого користувача наявної інформації про нього для публічного довідника в установленому цим Законом порядку та за умови отримання попередньої згоди на обробку його персональних даних кінцевих користувачів;
4) встановленого строку надання прав на користування ресурсом нумерації відповідно до статті 75 цього Закону з урахуванням змін у національному плані нумерації;
5) встановленого регуляторним органом порядку здійснення передачі чи надання в користування ресурсу нумерації за ініціативою користувача ресурсу нумерації;
6) зобов’язань, взятих користувачем ресурсу нумерації під час отримання прав на користування ресурсом нумерації на умовах конкурсу чи аукціону відповідно до частини четвертої статті 75 цього Закону;
7) зобов’язань за відповідними міжнародними договорами України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, щодо використання ресурсу нумерації;
8) зобов’язань щодо забезпечення дотримання захисту прав споживачів та інших вимог законодавства про електронні комунікації, пов’язаних з використанням ресурсу нумерації;
9) зобов’язань щодо недискримінації інших постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг стосовно ресурсу нумерації, що використовується для надання доступу до їхніх послуг.
Стаття 80. Доступ до номерів та послуг електронних комунікацій з використанням ресурсу нумерації
1. Постачальник електронних комунікаційних мереж та/або послуг повинен забезпечувати кінцевим користувачам:
1) можливість користуватися у встановленому порядку послугами, що надаються за допомогою ресурсу нумерації;
2) доступ до всіх номерів та кодів послуг, що використовуються в електронних комунікаційних мережах загального користування, незалежно від технології та пристроїв, що використовуються постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг;
3) повідомлення шляхом оприлюднення на своєму веб-сайті інформації про заплановані зміни нумерації для певних сегментів мережі електронних комунікацій не менше ніж за один рік до впровадження цих змін;
4) повідомлення, у тому числі за допомогою засобів електронних комунікацій абонентів, про заплановані зміни їх номерів на нові номери, а також безкоштовне здійснення інформування інших кінцевих користувачів щодо запланованих змін нумерації не менше ніж за три місяці до впровадження цих змін.
2. Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг відповідно до закону повинні блокувати на індивідуальній основі доступ до номерів або послуг у разі наявності підтвердженого відповідно до законодавства факту здійснення з їх використанням несанкціонованого втручання в роботу мереж електронних комунікацій чи скоєння шахрайства, а також у таких випадках відповідно до рішення регуляторного органу відмовлятися від відповідних доходів від з’єднання чи інших послуг, отриманих внаслідок несанкціонованого втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, неправомірного присвоєння, розподілу, користування ресурсом нумерації (відповідно до правил надання та отримання послуг електронних комунікацій).
Розділ XII. АНАЛІЗ РИНКІВ ЕЛЕКТРОННИХ КОМУНІКАЦІЙ
Стаття 81. Порядок ідентифікації та визначення ринків
1. Регуляторний орган затверджує порядок ідентифікації та визначення ринків, характеристики яких можуть обґрунтовувати запровадження регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом, незалежно від ринків, визначених відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Зазначений в абзаці першому цієї частини порядок затверджується з урахуванням міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, та відповідних рекомендацій міжнародних організацій.
2. Регуляторний орган ідентифікує та визначає ринки, зокрема відповідні товарні та географічні межі ринків на території країни, зокрема з урахуванням рівнів конкуренції щодо доступу до фізичної інфраструктури електронних комунікацій, відповідно до принципів законодавства про захист економічної конкуренції, а також географічних оглядів розгортання мереж, що здійснюються згідно із статтею 21 цього Закону.
3. Рішення про ідентифікацію та рішення про визначення ринку регуляторного органу згідно з цією статтею приймаються після проведення консультацій відповідно до статті 22 цього Закону.
Стаття 82. Порядок аналізу ринку
1. Регуляторний орган у встановленому ним порядку проводить аналіз ринку та визначає, чи є певний ринок електронних комунікацій таким, що підпадає під запровадження регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом.
Проведення аналізу ринку здійснюється регуляторним органом та (у разі необхідності) у співпраці та з проведенням консультацій з Антимонопольним комітетом України в межах його повноважень, визначених законом.
2. Ринок вважається таким, що підпадає під запровадження регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом, на підставі рішення регуляторного органу про наявність таких критеріїв (за їх сукупності):
1) високі та постійні структурні, правові чи регуляторні бар’єри доступу до ринку;
2) існуюча структура ринку не сприяє досягненню ефективної конкуренції протягом певного періоду, враховуючи стан конкуренції, що залежить від фізичної інфраструктури електронних комунікацій та інших факторів, що обумовлюють рівень конкуренції, крім бар’єрів доступу до ринку;
3) застосування виключно законодавства про захист економічної конкуренції недостатньо для вирішення виявлених проблем на ринку.
Критерії для запровадження регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом, вважаються дотриманими за наявності одночасно всіх критеріїв, передбачених цією частиною.
3. Аналіз ринку передбачає оцінку стану ринку та наслідків в майбутньому, у разі якщо на такому ринку не будуть встановлені регуляторні зобов’язання, з урахуванням:
1) тенденцій розвитку ринку, що впливають на ймовірність того, що на ринку може виникнути ефективна конкуренція в майбутньому;
2) усіх факторів обмеження конкуренції на оптовому та роздрібному рівнях незалежно від того, чи вважаються причинами таких обмежень фактори, пов’язані з електронними комунікаційними мережами чи послугами або з іншими типами послуг або додатків (користувацьких комп’ютерних програм), що є аналогічними для кінцевого користувача, та незалежно від того, чи є такі фактори частиною певного ринку;
3) інших видів регулювання або заходів, що встановлюються та впливають на такий ринок, або суміжний ринок, або роздрібні ринки електронних комунікацій протягом певного періоду, у тому числі зобов’язання щодо спільного розташування і використання елементів електронних комунікаційних мереж, взаємоз’єднання мереж та доступу, встановлені відповідно до цього Закону;
4) регулювання, що застосовується на інших ринках відповідно до цієї статті.
4. Якщо регуляторний орган встановлює, що певний ринок не підпадає під запровадження регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом, або якщо умови, визначені у частині другій цієї статті, не виконуються, регуляторні зобов’язання відповідно до статті 84 цього Закону не встановлюються чи не продовжуються.
У разі наявності в таких випадках накладених регуляторних зобов’язань регуляторний орган скасовує регуляторні зобов’язання, накладені на постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг на такому ринку.
Регуляторний орган встановлює строк набуття чинності зазначених у цій частині рішень з метою надання необхідного перехідного періоду суб’єктам господарювання, які отримували вигоду від застосування регуляторних зобов’язань, і кінцевим користувачам.
При встановленні такого строку регуляторний орган приймає рішення щодо умов та періоду для повідомлення сторін наявних договорів про доступ.
5. У разі встановлення відповідно до частин другої та третьої цієї статті наявності підстав для накладення регуляторних зобов’язань регуляторний орган повинен:
1) визначити постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, які індивідуально або спільно мають значний ринковий вплив на певному ринку відповідно до статті 83 цього Закону;
2) прийняти рішення про накладення на постачальників, зазначених у пункті 1 цієї частини, певних регуляторних зобов’язань, передбачених цим розділом, або про збереження чи зміну існуючих регуляторних зобов’язань, якщо за відсутності таких зобов’язань не буде забезпечуватися ефективна конкуренція в інтересах кінцевих користувачів.
6. Регуляторний орган проводить повторний аналіз певного ринку упродовж строку, що не перевищує п’ять років з дня визначення постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг із значним ринковим впливом за результатами попереднього аналізу.
У випадку ринків, що аналізуються вперше, цей строк має становити три роки з дня визначення ринку (ринків) відповідно до статті 81 цього Закону.
7. Рішення регуляторного органу за результатами аналізу ринку, у тому числі про накладення, ненакладення чи скасування регуляторних зобов’язань, приймаються після проведення консультацій відповідно до статті 22 цього Закону.
Стаття 83. Постачальник мереж та/або послуг електронних комунікацій із значним ринковим впливом
1. У випадках, передбачених частиною п’ятою статті 82 цього Закону, регуляторний орган у встановленому ним порядку визначає постачальника електронних комунікаційних мереж або постачальника електронних комунікаційних послуг таким, що має значний ринковий вплив, якщо він самостійно або спільно з іншими постачальниками електронних комунікаційних мереж чи постачальниками електронних комунікаційних послуг займає становище на ринку, еквівалентне домінуючому, що дає можливість йому діяти значною мірою незалежно від конкурентів і кінцевих користувачів.
Визначення становища, еквівалентного домінуючому, здійснюється регуляторним органом з урахуванням законодавства про захист економічної конкуренції.
2. Порядок, передбачений в абзаці першому частини першої цієї статті, має передбачати з урахуванням вимог законодавства про економічну конкуренцію критерії, за якими встановлюється наявність у такого постачальника становища, еквівалентного домінуючому (становища економічної сили), що дає змогу йому вчиняти діяння (дії, бездіяльність) значною мірою незалежно від конкурентів та кінцевих користувачів.
3. Якщо постачальник електронних комунікаційних мереж або послуг визначений таким, що має значний ринковий вплив на певному ринку, він може бути визначеним в порядку, встановленому регуляторним органом, як такий, що має значний ринковий вплив на тісно пов’язаному (суміжному) ринку, якщо зв’язки між двома ринками дають змогу використовувати ринковий вплив на певному суміжному ринку, для зміцнення ринкового впливу такого постачальника мереж та/або послуг електронних комунікацій.
У таких випадках регуляторний орган в установленому ним порядку застосовує на суміжних ринках регуляторні зобов’язання, спрямовані на запобігання такому впливу, відповідно до статей 85-87 і 90 цього Закону.
Стаття 84. Накладення, зміна та зняття регуляторних зобов’язань
1. Регуляторний орган приймає у встановленому ним порядку рішення про накладення на постачальників електронних комунікаційних мереж або постачальників електронних комунікаційних послуг із значним ринковим впливом регуляторних зобов’язань, передбачених статтями 85-90, 92-97 цього Закону, а також про їх зміну та зняття.
2. У разі визначення відповідно до статей 82 та 83 цього Закону постачальника електронних комунікаційних мереж або постачальника електронних комунікаційних послуг таким, що має значний ринковий вплив на певному ринку, регуляторний орган приймає рішення про накладення на нього відповідних зобов’язань із числа визначених статтями 85-90, 92-98 цього Закону.
При цьому відповідно до принципу пропорційності регуляторний орган повинен обрати найменш обтяжливий спосіб вирішення проблем щодо конкуренції на певному ринку електронних комунікацій, виявлених під час проведення його аналізу.
3. Накладення регуляторним органом передбачених частиною другою цієї статті регуляторних зобов’язань не впливає на необхідність виконання постачальником електронних комунікаційних мереж або постачальником електронних комунікаційних послуг із значним ринковим впливом інших обов’язків, передбачених цим Законом та міжнародними договорами України, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.
4. Регуляторні зобов’язання, що встановлюються відповідно до цієї статті, мають:
1) бути похідними від характеру проблеми, визначеної регуляторним органом під час проведення аналізу певного ринку, та спрямованими на її запобігання та/або вирішення;
2) бути пропорційними та враховувати витрати та вигоди (за наявності), що виникають внаслідок їх накладення;
3) відповідати завданням, передбаченим статтею 4 цього Закону;
4) накладатися після проведення консультацій відповідно до статті 22 цього Закону.
5. Регуляторний орган з власної ініціативи чи за зверненням зацікавлених сторін розглядає в установленому ним порядку вплив нових подій на стан конкуренції, у тому числі договорів щодо взаємодії (співпраці), на певний ринок, щодо якого був проведений аналіз відповідно до статті 82 цього Закону.
У разі якщо зміни на ринку не передбачають підстав для проведення нового аналізу, регуляторний орган здійснює оцінку необхідності перегляду накладених регуляторних зобов’язань та за наявності підстав приймає рішення про внесення змін до таких зобов’язань, їх зняття або накладення нових зобов’язань відповідно до цієї статті.
Такі рішення приймаються після проведення консультацій відповідно до статті 22 цього Закону.
Стаття 85. Зобов’язання з прозорості
1. Регуляторний орган приймає рішення про накладення регуляторних зобов’язань з прозорості щодо взаємоз’єднання мереж або доступу, що передбачає оприлюднення постачальником електронних комунікаційних мереж із значним ринковим впливом інформації щодо:
1) бухгалтерського обліку;
2) цін;
3) технічних характеристик електронних комунікаційних мереж та очікуваних їх змін;
4) умов взаємоз’єднання мереж;
5) доступу, в тому числі умов, що змінюють доступ до мереж, послуг або додатків (користувацьких комп’ютерних програм) або їх використання;
6) виведення з експлуатації фізичної інфраструктури електронних комунікацій.
Така інформація подається через електронний кабінет на електронній регуляторній платформі в обсязі та за формою, що встановлюються регуляторним органом.
2. На підставі відповідного рішення регуляторного органу постачальники електронних комунікаційних мереж із значним ринковим впливом, на яких накладені зобов’язання з недискримінації відповідно до статті 86 цього Закону, повинні надсилати регуляторному органу для оприлюднення на електронній регуляторній платформі типові пропозиції стосовно взаємоз’єднання мереж та доступу.
Типова пропозиція має:
1) бути достатньо деталізованою, з метою гарантування, що інші постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг не будуть зобов’язані сплачувати за об’єкти, засоби, що не є необхідними для запитуваної послуги із взаємоз’єднання мереж чи доступу;
2) містити опис певних пропозицій з розбивкою на компоненти відповідно до потреб ринку, а також пов’язаних з ними умов, включаючи ціни.
Регуляторний орган встановлює мінімальні вимоги до типової пропозиції та переглядає їх у разі необхідності врахування технологічних змін.
У разі невідповідності типової пропозиції вимогам цієї статті регуляторний орган у встановленому ним порядку здійснює заходи щодо внесення змін до наданих типових пропозицій з метою приведення їх у відповідність із вимогами цієї статті.