герметичність систем газовикиду і повітрозабору;
ручне управління дизель-генератором з місцевого пульта;
надійність зупинки агрегату стоп-пристроєм;
регулювання числа обертів;
температуру води першого контуру охолодження і мастила;
роботу систем подачі палива і мастила;
роботу системи видалення тепла від вузла охолодження.
21. Справність систем водопостачання, каналізації і опалення необхідно перевіряти з випробуванням вентилів і засувок, а також здійсненням лабораторних досліджень якості питної води в баках (ємностях) для питної води.
ІV. Утримання та експлуатація ПРУ
1. Утримання та експлуатація ПРУ здійснюється з урахуванням загальних вимог до утримання та експлуатації фонду захисних споруд, наведених у розділі ІІ цих Вимог.
2. ПРУ місткістю до 20 осіб у разі відсутності в них водопроводу забезпечуються переносними баками для питної води з розрахунку 2 л на добу на одну особу, яка підлягає укриттю.
3. У неканалізованих ПРУ місткістю до 20 осіб для приймання нечистот допускається використовувати тару, що щільно закривається, загальною ємністю з розрахунку 2 л на добу на одну особу, яка підлягає укриттю.
4. Резервне освітлення ПРУ передбачається від переносних електричних ліхтарів, акумуляторних світильників тощо.
Допускається організація резервного електроживлення ПРУ від стаціонарних та переносних дизель- та бензогенераторів за умов їх розташування зовні ПРУ.
5. У приміщеннях ПРУ дозволяється зберігати акумуляторні батареї, призначені для систем автономного електроживлення ПРУ. Зарядка акумуляторних батарей у приміщенні ПРУ не допускається.
V. Утримання та експлуатація споруд подвійного призначення і найпростіших укриттів
1. Утримання та експлуатація споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів здійснюється з урахуванням загальних вимог до утримання та експлуатації фонду захисних споруд, наведених у розділі ІІ цих Вимог.
Утримання, експлуатація та обслуговування споруд подвійного призначення із захисними властивостями сховищ та протирадіаційних укриттів здійснюється як відповідних захисних споруд згідно з нормами, визначеними розділами III, IV, VI та VII цих Вимог.
( Пункт 1 розділу V доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 460 від 16.06.2020 )
2. Обладнання найпростіших укриттів має забезпечувати можливість безперервного перебування в них населення впродовж не менше 48 годин.
З цією метою найпростіші укриття забезпечуються:
місцями для сидіння (лежання) - лавками, нарами, стільцями, ліжками тощо;
ємностями з питною (з розрахунку 2 л на добу на одну особу, яка підлягає укриттю) та технічною водою (за відсутності централізованого водопостачання);
контейнерами для зберігання продуктів харчування;
виносними баками, що щільно закриваються, для нечистот (для неканалізованих будівель і споруд);
резервним штучним освітленням (електричними ліхтарями, свічками, гасовими лампами тощо);
первинними засобами пожежогасіння (відповідно до встановлених норм для приміщень відповідного функціонального призначення);
засобами надання медичної допомоги;
засобами зв’язку і оповіщення (телефоном, радіоприймачем);
шанцевим інструментом (лопатами штиковими та совковими, ломами, сокирами, пилкаминожівками по дереву, по металу тощо).
За змоги найпростіші укриття забезпечуються додатковим обладнанням, інструментами та інвентарем відповідно до норм, установлених для захисних споруд.
( Пункт 2 розділу V із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 460 від 16.06.2020 )
VІ. Організація заходів з утримання, експлуатації та обслуговування захисних споруд
1. Створення формувань цивільного захисту з обслуговування захисних споруд
1. Суб’єкти господарювання (балансоутримувачі) незалежно від форми власності створюють об’єктові формування цивільного захисту з обслуговування захисних споруд (далі - формування) або призначають осіб, відповідальних за обслуговування та експлуатацію фонду захисних споруд (далі - відповідальні особи).
Створення формувань здійснюється відповідно до Порядку утворення, завдань та функцій формувань цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 787.
2. Формування (ланки або групи) призначаються для обслуговування захисних споруд у період використання їх за призначенням, а також для здійснення експлуатації та перевірок інженерно-технічного обладнання. Примірні схеми організації формувань з обслуговування захисних споруд наведено в додатку 9 до цих Вимог.
3. За відсутності необхідної кількості працівників посади у формуваннях можуть поєднуватися, а їх кількість може зменшуватися.
4. У житловому секторі особовий склад груп з обслуговування захисних споруд доцільно призначати зі складу технічного і обслуговуючого персоналу суб’єктів господарювання, що здійснюють експлуатацію або обслуговують житлові будинки.
2. Оцінка стану готовності захисних споруд до використання за призначенням
1. Для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.
2. Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках:
у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об’єкта нерухомого майна;
у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди;
після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди;
у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - нагляд).
3. Періодичність і зміст оглядів стану захисних споруд та перевірок працездатності їх основного обладнання наведено в додатку 10 до цих Вимог.
4. За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.
Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.
5. Залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.
6. Про проведення перевірки працездатності обладнання захисних споруд, їх оглядів та оцінки стану готовності робиться запис у журналі перевірки сховища (протирадіаційного укриття), форму якого наведено в додатку 12 до цих Вимог.
7. Про результати щорічних оцінок стану готовності, здійснених без залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС, балансоутримувачі інформують вищезазначені органи і підрозділи з наданням копій актів, складених за їх результатами.
8. Під час оцінки стану готовності перевіряються:
загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом);
двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв’язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність);
температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди;
наявність і стан засобів пожежогасіння;
герметичність захисної споруди, справність ДЕС, експлуатація в режимі захисної споруди протягом 6 годин з перевіркою роботи в режимі чистої вентиляції і фільтровентиляції (у сховищах).
9. За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням.
Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.
У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.
( Пункт 10 глави 2 розділу VI виключено на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 460 від 16.06.2020 )
3. Підтримання захисних споруд у готовності до використання за призначенням
1. На підставі результатів оцінки стану готовності, а також періодичних оглядів, перевірки працездатності основного обладнання та обстежень захисних споруд їх балансоутримувачі складають плани приведення захисних споруд у готовність до використання за призначенням за формою згідно з додатком 14 до цих Вимог.
2. Підтримання належного технічного стану приміщень захисних споруд і їх ремонт проводяться відповідно до чинних положень про проведення планово-попереджувальних ремонтів будівель і споруд залежно від їх основного функціонального призначення.
3. Для ремонту будівельних конструкцій і спеціального обладнання захисних споруд передбачається проведення поточних і капітальних ремонтів.
4. До поточного ремонту належать роботи зі систематичного і своєчасного захисту конструкцій від передчасного зношення шляхом проведення запобіжних заходів і усунення дрібних пошкоджень і поломок.
Під час поточного ремонту захисна споруда може використовуватися за прямим призначенням.
5. Обсяг робіт, що здійснюються під час капітального ремонту захисної споруди, визначається відповідною проектною документацією.
Під час капітального ремонту захисна споруда за прямим призначенням не використовується.
6. Поточні планові та капітальні ремонти захисних споруд здійснюються з періодичністю, визначеною в таблиці періодичності проведення планових ремонтів захисних споруд, що ведеться згідно з додатком 15 до цих Вимог. До цієї таблиці вносяться всі наявні захисні споруди.
Спочатку заповнюються графи капітального ремонту, а потім - поточного.
7. Обчислення терміну ремонту починається від терміну введення захисної споруди в експлуатацію або від останнього капітального ремонту.
8. У рік проведення капітального ремонту поточний ремонт (при збігу термінів) не планується, термін поточного ремонту переноситься на відповідну кількість років.
9. Після заповнення або коригування таблиці періодичності проведення планових ремонтів захисних споруд складається план ремонту захисних споруд із включенням до нього тих захисних споруд, обладнання та конструкції яких підлягають ремонту наступного року.
За потреби до плану включаються й інші роботи.
Після виконання ремонту та зазначення про його виконання в плані ремонту до форми вносяться відповідні зміни (проставляються нові терміни). Зміни вносяться і у разі перенесення (з об’єктивних причин) термінів ремонту.
Зразок оформлення плану ремонту захисних споруд наведено у додатку 16 до цих Вимог.
10. Для підтримання приміщень захисних споруд у чистоті і належному санітарному стані фарбування приміщень і конструктивних елементів захисної споруди здійснюється в такі строки у разі:
клеєвого фарбування - 1 раз на 3 роки;
масляного фарбування - 1 раз на 5 років;
вапняного фарбування - 1 раз на 3 роки.
11. Приміщення, які підпали під дію вологи або агресивного середовища, потребують проведення термінового ремонту.
12. Періодичність проведення технічного обслуговування спеціального обладнання захисних споруд наведено в додатку 17 до цих Вимог.
13. Обладнання та системи життєзабезпечення захисних споруд потребують проведення періодичних технічних обслуговувань, під час яких здійснюються такі основні роботи:
1) технічне обслуговування № 1:
зовнішній догляд за обладнанням;
перевірка стану кріпильних з’єднань, наявності та стану мастила в ДЕС (для сховищ), справності контрольно-вимірювальних приладів;
2) технічне обслуговування № 2:
виконання робіт, передбачених технічним обслуговуванням № 1;
випробовування спеціального обладнання у роботі;
3) технічне обслуговування № 3:
виконання робіт, передбачених технічним обслуговуванням № 2;
поповнення або заміна мастила в ДЕС (для сховищ), заміна набивки в сальниках;
4) технічне обслуговування № 4:
виконання робіт, передбачених технічним обслуговуванням № 3;
розбирання деяких вузлів для заміни швидкоспрацьовувальних деталей, стан яких не забезпечує роботу обладнання до чергового ремонту;
поновлення посадок, регулювання люфту та зазорів спрацьованих деталей;
притирання пробок клапанів, кранів або їх заміна;
заміна прокладок трубопроводів, підтягування кріпильних деталей;
заміна за потреби електричних контактів, пускових кнопок, вимикачів, ділянок кабелів та проводів;
чищення і промивання трубопроводів і мереж;
огляд і за потреби дрібний ремонт редукторів та з’єднувальних муфт;
заміна несправних електровимірювальних приладів;
заміна мастила в ДЕС (для сховищ), регулювання та випробовування обладнання;
виявлення інших дефектів та їх усунення;
поновлення пофарбованого покриття;
5) технічне обслуговування № 5:
виконання робіт, передбачених технічним обслуговуванням № 4;
повне розбирання обладнання на вузли, вузлів - на деталі, промивання, прочищення та їх дефектування;
заміна ущільнювальних пристроїв і матеріалів;
ремонт або заміна зношених деталей, заміна підшипників;
ремонт або заміна електроапаратури;
ремонт фундаментів під ДЕС та інше обладнання;
ремонт або заміна редукторів;
збирання вузлів із поновленням посадок і регулювань;
повна заміна мастила;
повне пофарбування.
Під час проведення технічного обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд у разі виявлення дефектів будівельних конструкцій, призначених для установки такого обладнання, уживають заходів, спрямованих на відновлення їх цілісності та несучої здатності.
14. Після проведення фарбувальних робіт і висихання фарби необхідно відновити легкість ходу регулювальних заглушок, шиберів, рукояток гермоклапанів та інших механізмів шляхом приведення їх у дію, а також змастити прилеглі поверхні мінеральним мастилом.
Після робіт із побілки необхідно зняти (змити) її сліди з покажчиків "Відкр.", "Закр." на гермоклапанах та інших механізмах, очистити від побілки труби та електропроводку, щоб відновити їх первинний колір.
15. Балансоутримувач забезпечує ведення документації захисної споруди, у якій відображаються відомості про терміни і результати проведених оглядів, обстежень та випробувань, проведених технічних обслуговувань, поточних та капітальних ремонтів тощо.
Перелік документації захисної споруди наведено в додатку 18 до цих Вимог.
VІІ. Експлуатація та утримання фонду захисних споруд під час його приведення в готовність та використання за призначенням
1. Основні заходи з підготовки фонду захисних споруд до використання за призначенням
1. У разі переведення ЄДС ЦЗ, її функціональних та територіальних підсистем, ланок територіальних підсистем до функціонування в режимах підвищеної готовності, надзвичайної ситуації, надзвичайного стану та в особливий період (далі - вищі ступені готовності) балансоутримувачі фонду захисних споруд, за винятком захисних споруд, що перебувають у постійній готовності до використання за призначенням, здійснюють заходи щодо приведення фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням, його утримання та експлуатації у вищих ступенях готовності (далі - готовність) у строк, що не перевищує 12 годин.
2. Готовність фонду захисних споруд передбачає:
належний технічний стан несучих огороджувальних конструкцій, гідроізоляції і захисних пристроїв захисної споруди (споруди подвійного призначення, найпростішого укриття);
надійну герметичність захисної споруди (для сховищ);
справність і постійну готовність до роботи спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисної споруди, наявність нормативних аварійних запасів води, паливномастильних матеріалів, а також майна, необхідного для життєзабезпечення населення, що підлягає укриттю;
підготовленість особового складу формування з обслуговування захисних споруд;
належний протипожежний та санітарний стан приміщень споруд фонду захисних споруд.
3. Для підготовки фонду захисних споруд, за винятком захисних споруд, що перебувають у постійній готовності, необхідно виконати першочергові підготовчі заходи (роботи), що передбачаються планами приведення споруд фонду захисних споруд у готовність, зокрема:
1) розкрити всі опечатані приміщення, розконсервувати і перевірити ДЕС, інше спеціальне обладнання, інженерні мережі і системи життєзабезпечення захисної споруди, а також вимірювальні прилади;
2) усунути виявлені недоліки та провести технічне обслуговування спеціального обладнання, інженерних мереж і систем життєзабезпечення;
3) відкрити всі входи для прийому населення, що підлягає укриттю;
4) припинити роботу технологічного обладнання (за потреби);
5) закрити (задраїти) технологічні прорізи (вантажні люки, шахти ліфтів, вентиляційні отвори) сховищ. В ПРУ, спорудах подвійного призначення та найпростіших укриттях закласти прорізи в огороджувальних конструкціях, що виступають над поверхнею землі;
6) провітрити і за потреби здійснити дезінфекцію приміщень;
7) винести з приміщень громіздке устаткування, матеріали і вироби, що перешкоджають розміщенню людей, або становлять загрозу для їх життя та здоров’я;
8) розчистити підходи до захисних споруд (споруд подвійного призначення, найпростіших укриттів), установити написи-покажчики і включити світлові сигнали "Вхід";
9) установити і підключити репродуктори (гучномовці) та телефони;
10) установити нари і лавки для розміщення людей, при цьому необхідно зберегти максимальну місткість споруди;
11) здійснити перевірку захисної споруди на герметичність (для сховища);
12) поповнити та довести до визначених нормативів запас лікарських засобів та медичних виробів;
13) забезпечити необхідний запас продуктів харчування;
14) заповнити баки питною водою, занести ємності з питною водою (для ПРУ, не обладнаних системою водопостачання, а також споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів);
15) занести виносні баки для нечистот (для неканалізованих ПРУ, а також споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів);
16) забезпечити захисну споруду відсутнім інструментом, приладами, матеріалами;
17) здійснити інші заходи, необхідні для приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням.
4. План приведення захисної споруди (споруди подвійного призначення, найпростішого укриття) у готовність складається завчасно з призначенням відповідальних осіб і затверджується балансоутримувачем. Роботи з підготовки виконує особовий склад формувань з обслуговування захисних споруд.
5. Формування з обслуговування захисних споруд забезпечуються засобами індивідуального захисту, радіаційної і хімічної розвідки, спеціальної обробки, зв’язку відповідно до норм оснащення формування з обслуговування захисної споруди згідно з додатком 19 до цих Вимог.
6. Захисна споруда комплектується необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди, згідно з додатком 20 до цих Вимог.
Перелік лікарських засобів та медичних виробів для укомплектування запасів медичного майна у захисних спорудах наведено в додатку 21 до цих Вимог. У разі відсутності лікарських засобів та медичних виробів, наведених у вищезазначеному переліку, дозволяється замінювати їх аналогами, що пройшли державну реєстрацію або сертифікацію відповідно до законодавства.
За наявності у формуванні з обслуговування захисної споруди фельдшера або лікаря аптечки колективні комплектуються відповідними укладками (для фельдшера або лікаря).
7. Робота системи вентиляції сховища в режимі чистої вентиляції (режим І) забезпечується:
включенням у роботу агрегатів систем чистої вентиляції;
відкриттям ГК та інших герметизувальних пристроїв, установлених на повітроводах систем чистої вентиляції;
закриттям ГК, установлених до і після ФП і фільтрів очищення повітря від окису вуглецю, а також ГК на з’єднувальному повітроводі між повітрозаборами чистої вентиляції і фільтровентиляції;
відключенням РУ (у сховищах із трьома режимами вентиляції).
8. У разі переведення сховища на режим фільтровентиляції (режим ІІ):
закриваються ГК на повітроводах чистої вентиляції і на з’єднувальному повітроводі;
вимикаються витяжні вентилятори (якщо їх роботу у режимі II не передбачено або сховище втратило герметичність);
вмикаються припливні вентилятори режиму II;
відкриваються ГК, встановлені до і після ФП.
9. У режимі регенерації (режим ІІІ) для роботи вмикаються РУ та інше передбачене для цього обладнання.
2. Обов’язки командира формування з обслуговування захисної споруди (відповідальної особи) під час приведення фонду захисних споруд у готовність та використання за призначенням
1. Під час приведення в готовність та використання фонду захисних споруд за призначенням командир формування з обслуговування захисної споруди (далі - командир), відповідальна особа забезпечують підготовку споруд фонду захисних споруд до прийому населення, яке підлягає укриттю, організацію їх заповнення та безпечну експлуатацію. Командир (відповідальна особа) підпорядковується балансоутримувачу.
2. У разі обслуговування фонду захисних споруд персоналом, що не входить до складу формування з обслуговування захисної споруди (під час ремонтних робіт тощо), командир (відповідальна особа) забезпечує організацію контролю за якістю робіт і за підтримкою максимально можливої готовності споруд до використання за призначенням.
3. Командир (відповідальна особа) щодо закріплених за ним (нею) споруд фонду захисних споруд повинен:
1) знати:
загальну конструкцію споруд, планування їх приміщень, особливості і правила їх експлуатації, а також спеціального обладнання, інженерних мереж і систем життєзабезпечення, установлених у них;
розташування і призначення основних комунікацій, що проходять поблизу споруд, місця їх введення в споруди, у сховищах - уміти відключати захисну споруду від зовнішніх інженерних мереж та комунікацій;
місцезнаходження найближчих споруд фонду захисних споруд;
схему оповіщення та інформування на випадок виникнення надзвичайних ситуацій;
2) завчасно готувати особовий склад формування з обслуговування захисної споруди до швидкого приведення фонду захисних споруд у готовність, для чого має проводити з ним регулярні тренування в закріплених спорудах з обов’язковим відпрацьовуванням правил їх експлуатації;
3) перевіряти наявність інвентарю, протипожежного і аварійного обладнання та інструменту відповідно до визначених норм;
4) стежити за своєчасним виконанням регламентних робіт і перевірок інженерно-технічного обладнання, прибиранням і провітрюванням споруд;
5) проводити огляди і брати участь у контрольних перевірках ФП (у сховищах);
6) брати участь у перевірках роботи внутрішнього обладнання споруд і вживати заходів щодо термінового усунення несправностей, стежити за робочим станом засобів зв’язку, уміти користуватися ними;
7) вести і підтримувати в належному стані документацію захисної споруди;
8) особисто керувати роботами з приведення споруд у готовність, коригувати план приведення захисної споруди (споруди подвійного призначення, найпростішого укриття) у готовність під час навчань (тренувань);
9) знати і вміти користуватися приладами розвідки і контролю, якими оснащено споруду, навчати роботі з ними особовий склад ланки (групи).
4. У разі отримання вказівки (сигналу, повідомлення) про приведення фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням командир (відповідальна особа) має:
1) розставити особовий склад формування з обслуговування захисної споруди по місцях (постах) згідно з його обов’язками;
2) організувати приймання, облік і розміщення населення, що підлягає укриттю;
3) зупинити заповнення захисної споруди через входи без шлюзів і закрити захисно-герметичні і герметичні двері (ворота) після отримання команди або прийняття рішення про закриття захисної споруди (для сховищ);
4) організувати контроль параметрів повітряного середовища, радіаційної і хімічної обстановки всередині і зовні споруди;
5) включити систему вентиляції у відповідний режим (для сховищ);
6) довести до населення, що підлягає укриттю, правила поведінки в споруді та контролювати їх дотримання;
7) під час використання споруди за призначенням організувати харчування і надання медичної допомоги населенню, що підлягає укриттю;
8) інформувати населення, що перебуває у споруді, про зовнішню обстановку;
9) віддати команду:
про застосування засобів індивідуального захисту у разі виникнення небезпечних концентрацій отруйних речовин у повітрі (для ПРУ, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів);
працівникам за лінією герметизації, а також персоналу, що обслуговує ДЕС, працювати в протигазах (для сховищ);
10) за потреби прийняти рішення про вимушену евакуацію зі споруди.
5. У разі отримання вказівки (сигналу, повідомлення) про припинення укриття населення у фонді захисних споруд командир (відповідальна особа):
1) уточнює обстановку в районі споруди, шляхи і напрямок виходу з неї;
2) за потреби установлює порядок виходу із споруди;
3) після звільнення споруди організовує прибирання, провітрювання та за потреби дезактивацію і дезінфекцію її приміщень;
4) виконує заходи з підготовки споруди до використання за призначенням.
3. Обов’язки особового складу формування з обслуговування захисної споруди
1. Особовий склад формування з обслуговування захисної споруди повинен:
знати вимоги щодо утримання і експлуатації фонду захисних споруд, які визначені цими Вимогами, уміти користуватися інженерно-технічним обладнанням, установленим у споруді;
знати конструкцію захисної споруди (споруди подвійного призначення, найпростішого укриття), уміти користуватися тамбуром-шлюзом аварійного виходу (для сховищ), знати розміщення запірної арматури інженерних комунікацій;
уміти користуватися контрольно-вимірювальними приладами;
виконувати усі команди і розпорядження командира (відповідальної особи).
2. Ланка із заповнення і розміщення осіб, які укриваються (контролер):
забезпечує звільнення споруди від майна, розміщує нари та виконує інші заходи у приміщеннях для осіб, що укриваються;
перевіряє готовність дверей (воріт) до закриття, у разі виявлення несправностей усуває їх;
позначає маршрути руху до споруди осіб, які укриваються;
організовує зустріч, приймання і розміщення осіб, які укриваються, по відсіках;
закриває двері (ворота) входів;
забезпечує пропускання людей до захисної споруди через тамбури-шлюзи після її закриття (для сховищ);
стежить за порядком у відсіках;
забезпечує охорону входів і аварійного виходу споруди;
організовує вихід осіб, що укриваються, через входи або аварійний вихід.
3. Ланка електропостачання (електрик, електрик-моторист):
обслуговує ДЕС (для сховищ), електричну мережу і електрообладнання споруди;
забезпечує справність аварійного освітлення і включення його у разі виходу з ладу інших джерел.
4. Ланка з обслуговування фільтровентиляційного обладнання (слюсар з вентиляції):
забезпечує роботу систем повітропостачання в заданих режимах, стежить за станом захисногерметичних пристроїв і усуває їх несправності (для сховищ);
контролює кількість повітря, яке подається в споруду, періодично перевіряє його підпір;
стежить за рівномірним розподілом повітря в окремих приміщеннях (відсіках);
вимірює температуру повітря під час використання захисної споруди (сховища) за призначенням (у режимі I - кожні 4 год., у режимі II - кожні 2 год., у режимі III - щогодини), відносну вологість повітря (через кожні 4 год.), газовий склад повітря (у режимі І - не рідше ніж 1 раз на 12 год., у режимі II - через кожні 2 год., у режимі III - щогодини).
За наявності пожеж у зоні, де знаходиться споруда, аналіз газового складу повітря проводиться через кожні 30 хв. У разі досягнення в споруді граничних величин параметрів мікроклімату і газового складу повітря негайно доповідає командиру. Результати вимірів заносяться до спеціального журналу.
5. Ланка з водопостачання і каналізації (слюсар із водопроводу і каналізації):
забезпечує справність систем водопостачання і каналізації споруди;
організовує роздачу питної води із ємностей запасу води, які знаходяться в споруді, у разі відсутності або виходу із ладу зовнішньої водопровідної мережі;
стежить за порядком у санітарних вузлах споруди, організовує збір відходів.
6. Ланка зв’язку і розвідки (телефоніст, розвідник-хімік, розвідник-дозиметрист):
утримує в справності засоби оповіщення;
забезпечує зв’язок з органами управління у сфері цивільного захисту суб’єкта господарювання, міста, району, підрозділами ДСНС;
контролює забруднення повітря радіоактивними і отруйними речовинами всередині споруди;
проводить радіаційну і хімічну розвідку поза спорудою і на маршрутах евакуації із зони ураження;
забезпечує дозиметричний контроль населення, що підлягає укриттю.
7. Медична ланка (лікар, фельдшер, сандружинниця або сандружинник):
доукомплектовує аптечки колективні, набори фельдшерські і лікарські до установлених норм;
забезпечує постійний нагляд за поведінкою і станом здоров’я осіб, що укриваються, з метою виявлення та ізоляції хворих;
надає першу медичну допомогу ураженим і хворим, які перебувають у споруді;
контролює санітарний стан споруди;
забезпечує санітарний нагляд за зберіганням і роздачею продуктів харчування та питної води;
оцінює загальний стан і здоров’я осіб, які укриваються, та визначає можливі строки їх перебування у споруді;
супроводжує (під час евакуації із споруди) хворих і уражених на пункт збору уражених або на місце отримання першої медичної допомоги.
8. Ланка організації харчування отримує запаси продовольства, здійснює їх закладення до приміщень для зберігання продуктів харчування, фасування та видачу його особам, що укриваються.
9. Функціональні обов’язки особового складу формувань з обслуговування захисних споруд розробляються на місцях для кожної споруди командирами (відповідальними особами), з урахуванням цих Вимог та технічних характеристик відповідних споруд фонду захисних споруд.
4. Порядок заповнення фонду захисних споруд і перебування в ньому
1. З метою належної організації використання фонду захисних споруд за призначенням, своєчасного зайняття його населенням (працівниками), що підлягає укриттю, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, суб’єкти господарювання в межах компетенції проводять розрахунки укриття населення (працівників) за категоріями, визначеними статтею 32 Кодексу цивільного захисту України , здійснюють їх розподіл по спорудах фонду захисних споруд, визначають і доводять до населення, яке підлягає укриттю, маршрути прямування до захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, організують установлення покажчиків, вивішених чи намальованих на видимих місцях.
Розподіл здійснюється за територіальним (будинок, вулиця), виробничим (цех, бригада) або територіально-виробничим принципом.
2. Населення, яке підлягає укриттю, прибуває до споруд фонду захисних споруд із засобами індивідуального захисту, дводобовим запасом продуктів у поліетиленовій упаковці (якщо їх закладення не передбачено в таких спорудах), а також найбільш необхідними речами. Забороняється приносити до споруд легкозаймисті речовини або речовини, що мають сильний запах, а також громіздкі речі, приводити тварин.
3. Заповнювати споруди фонду захисних споруд необхідно організовано, без паніки.
Розміщення людей у відсіках покладається на особовий склад формувань з обслуговування захисних споруд.
Осіб, які прибули з дітьми, розміщують в окремому відсіку чи в місці, спеціально відведеному для них.
Дітей, людей похилого віку і людей з поганим самопочуттям розміщують у медичній кімнаті або біля огороджувальних конструкцій і ближче до повітроводів.
4. Особи, які укриваються, повинні виконувати вказівки командира і особового складу формування з обслуговування захисної споруди щодо перебування у споруді, надавати їм необхідну допомогу.
5. Закриття захисно-герметичних та герметичних дверей сховищ, зовнішніх дверей ПРУ, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів командир (відповідальна особа) виконує за сигналом оповіщення про можливу небезпеку або, не чекаючи такого сигналу, після заповнення всієї місткості споруди.
За наявності тамбурів-шлюзів заповнення сховищ може продовжуватися методом шлюзування й після їх закриття.
Під час шлюзування закриваються внутрішні двері тамбура-шлюзу, відкриваються зовнішні двері і тамбур-шлюз заповнюється. Контролер біля зовнішніх дверей закриває їх і подає сигнал контролеру внутрішніх дверей на їх відкриття. Особи, які укриваються, заповнюють сховище, після чого внутрішні двері закриваються. Цикл шлюзування повторюється.
Робота двокамерного шлюзу організовується так, щоб за час пропускання людей із першої камери в сховище друга камера заповнювалася.
6. Вихід і вхід у сховище для проведення розвідки здійснюється через вхід із вентильованим тамбуром. Після повернення із зони забруднення у вентильованих тамбурах проводиться часткова дезактивація одягу, взуття, протигазів, верхній одяг залишається в тамбурі.
7. Під час перебування людей у фонді захисних споруд контролюються такі параметри внутрішнього повітряного середовища: температура, вологість, вміст у повітрі двоокису вуглецю, окису вуглецю і кисню.
8. Для оцінки стану здоров’я осіб, які укриваються, за різних умов внутрішнього повітряного середовища у фонді захисних споруд керуються такими показниками:
температура повітря від 0 до +30 °C, концентрація двоокису вуглецю до 3 %, кисню - до 17 %, окису вуглецю - до 30 мг/м-3 допустимі і не потребують проведення додаткових заходів;
температура повітря в діапазоні від +31 до +33 °C, концентрація двоокису вуглецю - 4 %, кисню - 16 %, окису вуглецю 50-70 мг/м-3 потребують обмеження фізичних навантажень і посилення медичного спостереження за станом здоров’я.
Параметри основних факторів повітряного середовища у фонді захисних споруд, що шкідливі для подальшого перебування осіб, які укриваються, такі: температура повітря - вище +33 °C; концентрація двоокису вуглецю - 5 % і вище; вміст кисню в повітрі - 14 % і нижче; вміст окису вуглецю - 100 мг/м-3 і вище.
У разі досягнення таких рівнів одного або декількох факторів необхідно вжити всіх можливих заходів для відповідної зміни параметрів внутрішнього повітряного середовища або вирішити питання щодо виведення осіб, які укриваються, із споруди.
9. Прибирання приміщень споруди проводиться двічі на добу.
Насамперед здійснюється обробка санітарних вузлів, приміщень для встановлення виносних баків для нечистот, прибирання яких здійснюється за допомогою дезінфікувальних засобів. Для прибирання можна використовувати суміш, що складається з 0,5 % розчину двох третин основної солі гіпохлориту кальцію.
10. Після відвідання санвузлів (приміщень для виносної тари для нечистот) руки та взуття дезінфікуються відповідними засобами для дезінфекції. Можливе використання для дезінфекції рук 0,3 % розчину хлораміну, дезінфекції взуття шляхом обтирання його об мати, просочені 0,5 % розчином хлораміну.
11. У мішки, заповнені сміттям та відходами, додаються хімічні консерванти, дозволені для використання Міністерством охорони здоров’я України, у співвідношеннях до кількості відходів відповідно до рекомендацій, наданих виробником.
Допускається використання таких консервантів із розрахунку на один кілограм відходів: параформану - 8 г, сірчано-кислої міді - 55 г, бромистої міді - 28 г, паронітрофенолу - 13 г.
12. У споруді забороняється курити, шуміти, запалювати без дозволу гасові лампи, свічки, не допускається пересування приміщеннями без особливої потреби, необхідно дотримуватися дисципліни, якнайменше рухатися.
13. Необхідно організувати позмінний відпочинок людей на місцях, обладнаних для лежання. Для повноцінного відпочинку дозволяється тримати в споруді або брати із собою легкі підстилки і невеликі подушки з поролону, губчастої гуми або іншого синтетичного матеріалу.
14. Оповіщення та інформування осіб, які укриваються, про обстановку поза спорудою, а також про сигнали та команди здійснює командир (відповідальна особа) або відбувається безпосередньо радіотрансляційною мережею.
15. Вихід із споруди здійснюється в разі надходження інформації про відсутність небезпеки (після уточнення обстановки в районі споруди), а також у випадках вимушеної евакуації в порядку, встановленому командиром (відповідальною особою).
16. Вимушена евакуація зі споруди фонду захисних споруд проводиться в разі:
1) пошкодження споруди, що виключає подальше перебування в ній осіб, які укриваються;
2) затоплення споруди;
3) пожежі в споруді та утворення в ній небезпечних концентрацій шкідливих газів;
4) досягнення граничних параметрів внутрішнього повітряного середовища.
17. У разі неможливості використання основних входів (виходів) через їх пошкодження внаслідок дії небезпечних чинників надзвичайних ситуацій організовуються роботи з виведення (евакуації) осіб, які укриваються, через аварійні виходи споруд фонду захисних споруд.
У спорудах, розміщених у гірничих виробках, для евакуації використовують один із стволів, обладнаний драбинами для виходу людей.
Відкриття завалених захисно-герметичних дверей здійснюється за допомогою наявного у споруді інструменту (механічного, пневматичного, електричного).
Можливе відкриття непрацюючих захисно-герметичних дверей шляхом зняття їх важелем або домкратом, улаштування отвору за допомогою зубила або ножівки тощо.
У разі неможливості використання для виведення (евакуації) осіб, які укриваються, через основні та аварійні виходи організовуються роботи із пробиття отворів в огороджувальних конструкціях. У такому разі за планом споруди визначається оптимальне місце улаштування отвору як щодо мінімального обсягу робіт, так і щодо зручності евакуації.
18. У разі відсутності аварійних виходів доцільно завчасно ззовні стіни вирити траншею та засипати її піском, місце пробиття отвору зсередини окреслити прямокутником.
19. Аварійно-рятувальні формування залучаються до відкриття споруд фонду захисних споруд ззовні, виведення (евакуації) із них людей у разі об’єктивної неможливості осіб, які укриваються, самостійно вийти (евакуюватися) із них.
VІІІ. Особливості організації утримання та експлуатації окремих захисних споруд
1. Балансоутримувач може порушити питання щодо утримання та експлуатації (далі - використання) сховищ у режимі ПРУ.
З цією метою балансоутримувач захисних споруд звертається до органу, до повноважень якого на відповідній території належать питання визначення потреби фонду захисних споруд, прийняття рішень щодо подальшого їх використання та виключення захисних споруд із фонду таких споруд.
2. У зверненні балансоутримувач обґрунтовує необхідність і доцільність використання сховищ у режимі ПРУ. До звернення балансоутримувач додає акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту.
У разі встановлення під час складення цього акта відсутності окремих елементів спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд, передбачених проектною документацією на їх будівництво або документами паперового обліку захисних споруд, визначеними пунктом 18 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138, балансоутримувач у зверненні надає інформацію щодо причин відсутності такого обладнання.
3. У разі відсутності в балансоутримувача потреби в сховищах для прийняття вмотивованого рішення щодо їх використання в режимі ПРУ орган, визначений у пункті 1 цього розділу, звертається за погодженням до ДСНС. До звернення додаються копії звернення балансоутримувача та акта оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту.
ДСНС погоджує питання використання сховищ у режимі ПРУ або вмотивовано відмовляє в погодженні, про що інформує орган, який звернувся за відповідним погодженням.
Про прийняте рішення балансоутримувача повідомляє орган, який прийняв таке рішення.
4. Після отримання рішення щодо можливості використання сховищ у режимі ПРУ, з метою збереження спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення сховища балансоутримувач на кожну захисну споруду складає план консервації та збереження спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення сховища (далі - план консервації), складений за формою згідно з додатком 22 до цих Вимог.
План консервації має містити комплексний перелік заходів, спрямованих на консервацію і збереження спеціального обладнання (ДЕС, ФВО, захисно-герметичних пристроїв, резервуарів питної води тощо), інженерних мереж та систем життєзабезпечення сховища, використання яких не передбачається під час його використання в режимі ПРУ, із зазначенням їх назви, типу і марки та посадових осіб, відповідальних за виконання передбачених цим планом заходів.
Зазначені заходи здійснюються відповідно до вимог та рекомендацій, наданих заводом-виробником у технічній документації на таке обладнання. У разі відсутності такої документації консервація та збереження спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення сховища може здійснюватися відповідно до рекомендацій, наданих ДСНС.
5. Балансоутримувач розпочинає використання сховищ у режимі ПРУ після виконання всіх заходів, передбачених планом консервації.
За необхідності систему вентиляції захисної споруди може бути переведено на використання в режимі чистої вентиляції (І режим).
Під час використання сховища в режимі ПРУ забороняється вжиття заходів, що можуть призвести до втрати захисною спорудою герметичності та захисних властивостей.
6. Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ.
У разі консервації спеціального обладнання сховищ терміни контролю за якістю ФП, перевірки працездатності основного обладнання захисних споруд, проведення технічного обслуговування та ремонтів спеціального обладнання, визначені відповідно до таблиці контролю якості фільтрів-поглиначів, періодичності і змісту оглядів стану захисних споруд та перевірок працездатності їх основного обладнання, таблиці проведення планових ремонтів захисних споруд та періодичності проведення технічного обслуговування та ремонту спеціального обладнання захисних споруд збільшуються удвічі.
Під час використання сховищ у режимі ПРУ їх перевірка на герметичність не проводиться.
7. Використання сховищ у режимі ПРУ може бути припинено за ініціативи балансоутримувача або в разі визначення органом, який прийняв рішення щодо використання захисних споруд у режимі ПРУ, потреби балансоутримувача у сховищах.
Про припинення використання сховищ у режимі ПРУ за ініціативи балансоутримувача він інформує про це орган, який прийняв рішення щодо використання сховищ у режимі ПРУ, а також ДСНС для внесення відповідних змін до паперових та електронних обліків.
Про виникнення потреби балансоутримувача у сховищах орган, який прийняв рішення щодо використання захисних споруд у режимі ПРУ, повідомляє балансоутримувача та ДСНС.
Начальник Управління взаємодії з Державною службою України з надзвичайних ситуацій МВС | В.О. Скакун |
Додаток 1
до Вимог щодо утримання
та експлуатації захисних споруд
цивільного захисту
(пункт 4 розділу ІІ)
ЗРАЗКИ
табличок позначення захисних споруд, споруд подвійного призначення, найпростіших укриттів та покажчиків маршруту до них
( Див. текст )
Додаток 2
до Вимог щодо утримання
та експлуатації захисних споруд
цивільного захисту
(пункт 6 глави 2 розділу ІІІ)
ПРИМІРНИЙ ЗМІСТ
робіт з технічного обслуговування захисних пристроїв