НАЦІОНАЛЬНА КОМІСІЯ З ПИТАНЬ РЕГУЛЮВАННЯ ЗВ'ЯЗКУ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я
04.12.2008 N 1244 |
Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України
17 грудня 2008 р.
за N 1208/15899
Про затвердження Граничних тарифів на універсальні послуги поштового зв'язку
Відповідно до статей 8 та 9 Закону України "Про поштовий зв'язок" Національна комісія з питань регулювання зв'язку України
ВИРІШИЛА:
1. Затвердити Граничні тарифи на універсальні послуги поштового зв'язку, що додаються.
2. Рішення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 10.06.2008 N 1057 "Про затвердження Граничних тарифів на універсальні послуги поштового зв'язку", зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.06.2008 за N 533/15224, визнати таким, що втратило чинність.
3. Економічному управлінню, Юридичному управлінню в установленому законодавством порядку подати це рішення на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України.
Голова ПОГОДЖЕНО: Голова Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Генеральний директор Федерації роботодавців України | С.Колобов К.О.Ващенко В.О.Грищенко |
ЗАТВЕРДЖЕНО
Рішення Національної комісії
з питань регулювання зв'язку
України
04.12.2008 N 1244
Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України
17 грудня 2008 р.
за N 1208/15899
ГРАНИЧНІ ТАРИФИ
на універсальні послуги поштового зв'язку
Розділ I
Загальні положення
1. Ці Граничні тарифи застосовуються операторами поштового зв'язку.
2. Граничні тарифи на універсальні послуги поштового зв'язку розраховано без урахування податку на додану вартість, який сплачується додатково відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість".
3. Оператори поштового зв'язку за спільною домовленістю з користувачами послуг поштового зв'язку мають право знижувати їх рівень не більше як на 20 відсотків, але не менше за експлуатаційні витрати.
4. У Граничних тарифах ураховано вартість бланків, які використовуються при наданні універсальних послуг поштового зв'язку.
5. У межах України згідно з чинним законодавством безоплатно пересилаються: прості листи масою до 20 грамів і поштові картки, що відправляються і одержуються військовослужбовцями строкової служби; посилки з одягом громадян, призваних на строкову військову службу, що відправляються військовими частинами; секограми (прості, рекомендовані). Пересилання секограм до іноземних держав здійснюється безоплатно, крім пересилання секограм авіатранспортом.
6. Оплата користувачами універсальних послуг поштового зв'язку з іноземними державами провадиться в національній валюті України. Розмір оплати визначається із застосуванням курсу гривні до іноземної валюти, що встановлюється Національним банком України на дату надання послуги.
7. За повернення або досилання реєстрованих поштових відправлень у межах України, крім рекомендованих, з відправників (адресатів) справляється плата за масу відправлення згідно з чинними тарифами.
8. Тарифи статей 6, 7 розділу II цих Граничних тарифів застосовуються тільки в разі укладання договору про пересилання вітчизняної продукції книговидавництва між оператором поштового зв'язку (філіалами та відособленими підрозділами) та видавцями цієї продукції.
9. Вартість пересилання посилки у межах України визначається шляхом додавання до фіксованого тарифу за посилку (графа 4 позиції 5 статті 5 розділу II цих Граничних тарифів; графа 4 позиції 7 статті 7 розділу II цих Граничних тарифів) тарифу за кілограм її фактичної маси (графа 5 позиції 5 статті 5 розділу II цих Граничних тарифів; графа 5 позиції 7 статті 7 розділу II цих Граничних тарифів).
10. Вартість пересилання посилки до іноземних держав визначається шляхом додавання до фіксованого тарифу за посилку (графа 4 позиції 6 статті 6 розділу III цих Граничних тарифів) тарифу за кілограм її фактичної ваги (графа 5 або 6 позиції 6 статті 6 розділу III цих Граничних тарифів).
Розділ II
Пересилання поштових відправлень у межах України
---------------
(1) Посилка без оголошеної цінності масою до 10 кг.
Розділ III
Пересилання поштових відправлень до іноземних держав
---------------
(1) Посилка без оголошеної цінності.
(2) Тарифи застосовуються згідно з розподілом іноземних держав та територій за тарифними зонами.
Розділ IV
Розподіл іноземних держав та територій за тарифними зонами
1. Східна Європа
1. Албанія 10. Сербія
2. Боснія і Герцеговина 11. Словаччина
3. Болгарія 12. Словенія
4. Естонія 13. Угорщина
5. Латвія 14. Хорватія
6. Литва 15. Чехія
7. Македонія 16. Чорногорія
8. Польща 17. Югославія
9. Румунія
2. Центральна / Північна Європа
1. Австрія 6. Норвегія
2. Греція 7. Фінляндія
3. Данія 8. Швейцарія
4. Ліхтенштейн 9. Швеція
5. Німеччина
3. Західна Європа
1. Андорра 10. Канарські Острови
2. Бельгія (Іспанія)
3. Ватикан 11. Люксембург
4. Великобританія 12. Мальта
5. Гібралтар 13. Монако
6. Італія 14. Нідерланди
7. Іспанія 15. Португалія
8. Ірландія 16. Сан-Марино
9. Ісландія 17. Франція
18. Фарерські Острови
4. Центральна Азія /Близький Схід
1. Афганістан 12. Кувейт
2. Бахрейн 13. Ліван
3. Дієго-Гарсія 14. Мальдіви
4. Ізраїль 15. Об'єднані Арабські
5. Індія Емірати
6. Ірак 16. Оман
7. Іран 17. Пакистан
8. Йорданія 18. Палестинські території
9. Ємен 19. Саудівська Аравія
10. Катар 20. Сирія
11. Кіпр 21. Туреччина
22. Шрі-Ланка
5. Північна Америка
1. Канада 3. Гренландія
2. США (з Аляскою і Гаваями)
6. Східна Азія
1. Бутан 17. Папуа - Нова Гвінея
2. Бруней 18. Сінгапур
3. Бангладеш 19. Тайвань
4. В'єтнам 20. Таїланд
5. Гонконг 21. Філіппіни
6. Індонезія 22. Японія
7. Північна Корея (Корейська НДР)
8. Південна Корея (Республіка Корея)
9. Камбоджа
10. Китай
11. Лаос
12. М'янма (Бірма)
13. Малайзія
14. Макао (Аомінь)
15. Монголія
16. Непал
7. Африка / Південна та Центральна Америка
1. Алжир 55. Ліберія
2. Ангілья 56. Лівія
3. Ангола 57. Маврикій
4. Антигуа і Барбуда 58. Мавританія
5. Антильські Острови 59. Мадагаскар
(Нідерланди) 60. Майотта
6. Аргентина 61. Малаві
7. Аруба 62. Малі
8. Асенсьйон 63. Маріанські Острови
9. Багамські Острови 64. Марокко
10. Барбадос 65. Мартініка
11. Беліз 66. Мексика
12. Бенін 67. Мозамбік
13. Бермудські Острови 68. Монтсеррат
14. Болівія 69. Намібія
15. Ботсвана 70. Нігер
16. Бразилія 71. Нігерія
17. Буркіна-Фасо 72. Нікарагуа
18. Бурунді 73. Острів Кайман (Брит.)
19. Віргінські Острови 74. Острів Святої Єлени
(Великобританія) (Брит.)
20. Віргінські Острови (США) 75. Панама
21. Венесуела 76. Парагвай
22. Габон 77. Перу
23. Гаїті 78. Південно-Африканська
24. Гайана Республіка
25. Гамбія 79. Пуерто-Ріко
26. Гана 80. Реюньйон
27. Гваделупа 81. Руанда
28. Гватемала 82. Сайпан
29. Гвінея 83. Сальвадор
30. Гвінея-Бісау 84. Сан-Томе і Принсіпі
31. Гондурас 85. Свазіленд
32. Гренада 86. Сейшельські Острови
33. Домініка 87. Сенегал
34. Домініканська Республіка 88. Сент-Вінсент і
35. Джибуті Гренадіни
36. Еквадор 89. Сент-Кітс і Невіс
37. Екваторіальна Гвінея 90. Сент-Люсія
38. Еритрея 91. Сент-П'єр і Мікелон
39. Ефіопія 92. Сомалі
40. Єгипет 93. Судан
41. Заїр 94. Суринам
42. Замбія 95. Сьєрра-Леоне
43. Західна Сахара 96. Танзанія
44. Зімбабве 97. Теркс і Кайкос, острови
45. Кабо-Верде (Брит.)
46. Камерун 98. Того
47. Кенія 99. Тринідад і Тобаго
48. Колумбія 100. Туніс
49. Коморські Острови 101. Уганда
50. Конго 102. Уругвай
51. Коста-Ріка 103. Фолклендські
52. Кот-д'Івуар (Мальвінські)
53. Куба Острови
54. Лесото 104. Французька Гайана
55. Ліберія 105. Французькі Антили
106. Центрально-Африканська
Республіка
107. Чад
108. Чилі
109. Ямайка
8. Австралія / Океанія
1. Австралія 15. Нова Каледонія
2. Американське Самоа 16. Норфолк (Австрал.)
3. Антарктика 17. Острів Кука
4. Вануату 18. Острів Пасхи
5. Гуам 19. Острів Різдва (Австрал.)
6. Західне Самоа 20. Палау
7. Кірибаті 21. Піткерн (Брит.)
8. Кокосові (Кілінг) Острови 22. Соломонові Острови
9. Маршаллові Острови 23. Токелау (Юніон)
10. Мідуей, острови 24. Тонга
11. Мікронезія, Федеративні 25. Тувалу
Штати 26. Уолліс і Футуна, острови
12. Науру 27. Фіджі
13. Ніуе 28. Французька Полінезія
14. Нова Зеландія
Голова НКРЗ | С.Колобов |