У Х В А Л А
КОНСТИТУЦІЙНОГО СУДУ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням 56 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положення статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян"
м. Київ 20 квітня 1999 року N 9-у/99 | Справа N 2-5/99 |
Конституційний Суд України у складі суддів Конституційного Суду України:
Тимченка Івана Артемовича - головуючий,
Євграфова Павла Борисовича,
Козюбри Миколи Івановича,
Корнієнка Миколи Івановича,
Костицького Михайла Васильовича,
Малинникової Людмили Федорівни,
Мартиненка Петра Федоровича,
Мироненка Олександра Миколайовича,
Розенка Віталія Івановича,
Савенка Миколи Дмитровича,
Селівона Миколи Федосовича - суддя-доповідач,
Тихого Володимира Павловича,
Яценка Станіслава Сергійовича,
розглянув питання про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним поданням 56 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положення статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян".
Заслухавши суддю-доповідача Селівона М.Ф. та розглянувши матеріали справи, Конституційний Суд України
у с т а н о в и в:
1. Суб'єкт права на конституційне подання - група народних депутатів України - просить дати офіційне тлумачення положення статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян" в частині підвідомчості судам справ про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднань громадян до формування в Україні нової системи судів загальної юрисдикції.
Відповідно до статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян" примусовий розпуск (ліквідація) об'єднань громадян здійснюється рішенням суду за поданням легалізуючого органу або прокурора. Встановлюючи судовий порядок примусового розпуску (ліквідації) об'єднань громадян, зазначена стаття не визначає, які саме суди з двох відокремлених судових систем, що продовжують функціонувати відповідно до пункту 12 Перехідних положень Конституції України, повинні розглядати такі справи.
2. Підвідомчість справ судам загальної юрисдикції та арбітражним судам визначається Цивільним процесуальним кодексом України та Арбітражним процесуальним кодексом України відповідно до предмета, підстав та суб'єктного складу учасників спору. Однак вони прямо не регламентують питання підвідомчості такої категорії справ.
З відповідей Верховного Суду України і Вищого арбітражного суду України на запит судді-доповідача вбачається, що розбіжностей в позиціях Верховного Суду України і Вищого арбітражного суду України щодо підвідомчості справ про заборону діяльності об'єднань громадян немає. Судова практика складається на основі роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 8 лютого 1996 року N 02-5/62 "Про деякі питання підвідомчості господарських спорів", затверджених постановою пленуму Вищого арбітражного суду України 29 серпня 1996 року, які відносять питання заборони діяльності об'єднань громадян, що є юридичними особами, до компетенції арбітражних судів.
3. Із матеріалів справи випливає, що суб'єкт права на конституційне подання, по суті, оспорює законність зазначених роз'яснень та постанови. У поданні щодо офіційного тлумачення положення статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян" фактично порушується питання про необхідність внесення змін і доповнень до спеціального процесуального законодавства України, що є прерогативою Верховної Ради України.
4. Відповідно до змісту конституційних положень про Конституційний Суд України та Закону України "Про Конституційний Суд України" вирішення питання законності чи конституційності дій та актів пленуму і президії Вищого арбітражного суду України, внесення змін до окремих нормативних актів, заповнення прогалин у законодавстві не належать до компетенції Конституційного Суду України.
5. Ухвалою Колегії суддів Конституційного Суду України з конституційних звернень (подань) від 29 грудня 1998 року у відкритті конституційного провадження у справі було відмовлено.
Враховуючи викладене та керуючись статтею 150 Конституції України, статтями 13, 45, 93 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням 56 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положення статті 32 Закону України "Про об'єднання громадян" на підставі пункту 2 статті 45 Закону України "Про Конституційний Суд України" - невідповідність конституційного подання вимогам, передбаченим Конституцією України та Законом України "Про Конституційний Суд України".
2. Ухвала Конституційного Суду України є остаточною і не може бути оскарженою.
КОНСТИТУЦІЙНИЙ СУД УКРАЇНИ
(Текст взято з сайту Конституційного Суду України)