КАБІНЕТ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А
від 24 лютого 2003 р. N 250 Київ |
Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям
( Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1950 від 17.12.2003 N 1450 від 28.10.2004 N 60 від 25.01.2006 N 57 від 22.02.2008 N 202 від 11.03.2009 N 114 від 16.02.2011 N 700 від 29.06.2011 N 1167 від 16.11.2011 N 35 від 25.01.2012 N 32 від 29.01.2014 N 355 від 04.06.2015 N 638 від 26.08.2015 N 1181 від 25.12.2015 N 890 від 30.11.2016 N 454 від 04.07.2017 N 722 від 27.09.2017 N 595 від 26.07.2018 N 929 від 07.11.2018 )
Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" Кабінет Міністрів України
постановляє:
Затвердити Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, що додається.
Прем'єр-міністр України | В.ЯНУКОВИЧ |
Інд. 26 |
ЗАТВЕРДЖЕНО
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 лютого 2003 р. N 250
ПОРЯДОК
призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям
( У тексті Порядку слово "Мінпраці" замінено словом "Мінсоцполітики" згідно з Постановою КМ N 35 від 25.01.2012 )( У тексті Порядку слова "орган праці та соціального захисту населення" в усіх відмінках і формах числа замінено словами "орган соціального захисту населення" у відповідному відмінку і числі згідно з Постановою КМ N 1181 від 25.12.2015 )( У тексті Порядку слова "дитина-інвалід" та "інвалід" в усіх відмінках і формах числа замінено відповідно словами "дитина з інвалідністю" та "особа з інвалідністю" у відповідному відмінку і числі згідно з Постановою КМ N 595 від 26.07.2018 )( У тексті Порядку слова і цифри "загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації" замінено словами "закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти" згідно з Постановою КМ N 929 від 07.11.2018 )
Загальні положення
1. Цей Порядок визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".
2. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.
3. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім’ї.
( Абзац перший пункту 3 в редакції Постанови КМ N 595 від 26.07.2018 )
У сільській місцевості заяви з необхідними документами для призначення соціальної допомоги приймають виконавчі органи сільських і селищних рад та здійснюють їх передачу відповідним органам соціального захисту населення. Зазначені виконавчі органи можуть визначати уповноважену особу для прийняття документів.
У разі утворення об’єднаної територіальної громади заяви з необхідними документами для призначення державної соціальної допомоги приймаються уповноваженими особами, що визначені виконавчими органами ради об’єднаної територіальної громади, та передаються відповідним органам соціального захисту населення.
( Пункт 3 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 890 від 30.11.2016; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 595 від 26.07.2018 )
4. Соціальна допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.
( Пункт 4 в редакції Постанови КМ N 595 від 26.07.2018 )
5. На кожного отримувача соціальної допомоги орган соціального захисту населення формує особову справу, де зберігаються документи, необхідні для призначення соціальної допомоги, а також розрахунки її розміру.
Строк зберігання особової справи становить п'ять років після припинення виплати.
Призначення соціальної допомоги
6. Для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу соціального захисту населення такі документи:
заяву;
документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї;
( Абзац четвертий пункту 6 виключено на підставі Постанови КМ N 890 від 30.11.2016 )
декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї);
( Абзац п'ятий пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1950 від 17.12.2003 )
довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).
Інформація про склад сім’ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.
( Пункт 6 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ N 890 від 30.11.2016 )
Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики.
( Абзац восьмий пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 890 від 30.11.2016 )
До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II груп або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і здійснює догляд за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.
( Абзац пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1950 від 17.12.2003, N 202 від 11.03.2009; в редакції Постанови КМ N 700 від 29.06.2011; із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1167 від 16.11.2011, N 355 від 04.06.2015, N 595 від 26.07.2018 )
Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.
( Абзац десятий пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 722 від 27.09.2017 )
7. У разі коли дитина, яка перебуває на повному державному утриманні, проводить канікули вдома, сім'я має право звернутися за призначенням соціальної допомоги за повні місяці перебування дитини вдома на підставі довідки відповідного закладу про зняття дитини з матеріального забезпечення. При цьому дитина включається до складу сім'ї і зазначена допомога призначається (перераховується) на період перебування дитини вдома.
8. Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім'ї, які документи повинні бути подані додатково.
Орган соціального захисту населення видає уповноваженому представнику сім'ї повідомлення про прийняття заяви та документів із зазначенням дати прийняття.
9. Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.
У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім'ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.
10. Соціальна допомога не призначається у разі, коли:
працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);
( Абзац другий пункту 10 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1167 від 16.11.2011, N 32 від 29.01.2014 )
під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім'ї з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім'ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);
особи, які входять до складу малозабезпеченої сім'ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї;
( Абзац п'ятий пункту 10 виключено на підставі Постанови КМ N 638 від 26.08.2015 )
у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
( Абзац шостий пункту 10 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 638 від 26.08.2015 )
За наявності обставин, передбачених в абзацах другому-шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли:
у складі сім'ї є особа з інвалідністю;
у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);
( Абзац дев'ятий пункту 10 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 929 від 07.11.2018 )
неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
( Пункт 10 в редакції Постанови КМ N 202 від 11.03.2009 )
11. Для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове.
12. У разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
( Пункт 12 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 202 від 11.03.2009 )
13. Рішення органу соціального захисту населення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні може бути оскаржено до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.
( Пункт 13 в редакції Постанови КМ N 60 від 25.01.2006 )
Визначення розміру соціальної допомоги
14. Розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї.
Середньомісячний сукупний дохід сім'ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.
( Абзац другий пункту 14 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 35 від 25.01.2012 )
Під час обчислення середньомісячного сукупного доходу сім'ї, у складі якої протягом періоду, за який обчислюється дохід, відбулися зміни (розірвання шлюбу або коли шлюб між подружжям не розірвано, але в цей період набрало законної сили рішення суду про стягнення з батька (матері) аліментів), враховується місячний розмір аліментів за період, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід для призначення соціальної допомоги.
Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку другої групи, - трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку третьої групи, - чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
( Пункт 14 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 890 від 30.11.2016 )
15. Розмір соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
16. Для кожної дитини (крім дитини з інвалідністю), яка входить до складу малозабезпеченої сім'ї, рівень забезпечення прожиткового мінімуму збільшується на 10 відсотків, а для кожної дитини з інвалідністю, яка входить до складу малозабезпеченої сім'ї, для кожної дитини, яка утримується матір'ю (батьком, усиновителем), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) цієї дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться в установленому порядку за вказівкою матері (батька), для кожної дитини, в якої один або обоє батьків є особами з інвалідністю I або II групи, - на 20 відсотків.
( Абзац перший пункту 16 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1950 від 17.12.2003; в редакції Постанови КМ N 1450 від 28.10.2004; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 57 від 22.02.2008; в редакції Постанови КМ N 700 від 29.06.2011 )( Абзац другий пункту 16 виключено на підставі Постанови КМ N 202 від 11.03.2009 )
Для громадян, які отримали статус особи, що проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, рівень забезпечення прожиткового мінімуму збільшується на 20 відсотків.
Розмір соціальної допомоги (в тому числі максимальний), визначений відповідно до пунктів 14-16 цього Порядку, збільшується на кожну дитину віком від 3 до 13 років у 2011 році на 60 гривень, у 2012 році - на 120, у 2013 році - на 180, у 2014 році - на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років збільшується у 2011 році на 100 гривень, у 2012 році - на 230, у 2013 році - на 360, у 2014 році - на 500 гривень.
( Пункт 16 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 114 від 16.02.2011 )
Розмір соціальної допомоги з 1 квітня 2015 р. збільшується на кожну дитину віком до 13 років на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років - на 500 гривень.
( Пункт 16 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 638 від 26.08.2015 )
Максимальний розмір соціальної допомоги з урахуванням збільшення її розміру на кожну дитину, яка входить до складу малозабезпеченої сім’ї, не може бути більшим за прожитковий мінімум для сім’ї.
( Пункт 16 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 638 від 26.08.2015 )
Зменшення розміру соціальної допомоги
17. Призначена соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім'єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування.
У разі повторного подання інформації про відсутність доходів у працездатних осіб, які включені до складу сім'ї (крім осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікувально-консультаційної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 16 років та особами, які досягли 80-річного віку; осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; дітей, які не мають власних сімей, осіб, які входять до складу сім’ї, та навчаються за денною формою навчання у закладах професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення 23-річного віку), а також якщо середньомісячний розмір доходів залишається меншим ніж розмір мінімальної заробітної плати, розмір соціальної допомоги поступово зменшується при кожному наступному зверненні за її призначенням відповідно на 20, 20 і 10 відсотків.
( Абзац другий пункту 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 929 від 07.11.2018 )
Соціальна допомога може призначатися без зменшення її розміру на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій. Рішення про призначення соціальної допомоги в таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.
Перерахунок розміру соціальної допомоги
18. Розмір соціальної допомоги може бути перерахований з місяця подання заяви уповноваженим представником сім'ї до закінчення строку призначення.
19. У разі затвердження нового рівня забезпечення прожиткового мінімуму розмір соціальної допомоги перераховується без звернення уповноваженого представника сім'ї.
Органи соціального захисту населення провадять перерахунок раніше призначеної соціальної допомоги з місяця встановлення нового рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
Строки призначення соціальної допомоги
20. Соціальна допомога призначається на шість місяців.
21. Одиноким особам, які за результатами медико-соціальної експертизи визнані непрацездатними і не мають інших джерел існування (не отримують доходів, передбачених Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, крім доходів від особистого селянського господарства), соціальна допомога може бути призначена на строк визнання особи непрацездатною.
Одиноким особам, які досягли 65-річного віку і не мають інших джерел існування за тих же умов, соціальна допомога може бути призначена довічно.
Зазначені в абзаці першому цього пункту умови застосовуються також у разі призначення соціальної допомоги непрацездатному подружжю за відсутності осіб, зобов'язаних їх утримувати відповідно до закону.
Виплата соціальної допомоги
22. Соціальна допомога виплачується раз на місяць за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника сім'ї державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку або перераховується на особовий рахунок уповноваженого представника сім'ї в банку за його вибором.
( Абзац перший пункту 22 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 595 від 26.07.2018 )
Виплата соціальної допомоги провадиться за графіками, що складаються державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку та узгоджуються з органами соціального захисту населення, на підставі виплатних документів, які готують ці органи, згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256 (Офіційний вісник України, 2002 р., N 10, ст. 482), а також Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженою в установленому порядку.
( Абзац другий пункту 22 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 700 від 29.06.2011 )
Затримка виплати соціальної допомоги з вини органу, що її призначає чи виплачує, не допускається.
23. У разі смерті уповноваженого представника сім'ї невиплачена за його життя соціальна допомога може бути виплачена через державні підприємства і об'єднання зв'язку за заявою однієї з повнолітніх дієздатних осіб, опікуна (піклувальника) дітей віком до 16 років, або особи, визнаної недієздатною в установленому порядку.
( Абзац перший пункту 23 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 890 від 30.11.2016 )
Соціальна допомога виплачується за повний місяць, в якому настала смерть уповноваженого представника сім'ї, незалежно від дати смерті у разі, коли звернення надійшло не пізніше шести місяців з дня смерті.
24. Не отримана своєчасно з вини сім'ї соціальна допомога може бути отримана в наступному місяці, але не пізніше місяця після закінчення строку, на який вона призначена.
У разі коли уповноважений представник сім'ї з незалежних від нього причин (відрядження, хвороба, смерть близької людини тощо), які підтверджуються відповідними документами, не отримав у визначений строк соціальну допомогу, її виплата може бути здійснена, якщо звернення надійшло не пізніше трьох місяців після закінчення строку, на який вона призначена.
25. Виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється:
якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення;
у разі переїзду сім'ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни;
за заявою уповноваженого представника сім'ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою;
у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім’ї, з причин, передбачених абзацами сімнадцятим (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), дев’ятнадцятим - двадцять другим підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. N 198 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 26, ст. 859), - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості.
( Пункт 25 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 454 від 04.07.2017 )
Фінансування соціальної допомоги
26. Покриття витрат на виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям здійснюється за рахунок субвенції з державного до місцевих бюджетів.
За рахунок місцевих бюджетів та спеціально створених регіональних фондів соціальної допомоги органи місцевого самоврядування можуть проводити доплати до встановлених розмірів соціальної допомоги виходячи із затвердженого регіонального прожиткового мінімуму.
27. Контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів.
Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п’яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім’ям.
( Пункт 27 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 1181 від 25.12.2015; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 929 від 07.11.2018 )
Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.
( Пункт 27 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 1181 від 25.12.2015 )
Інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім’ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім’ї, здійснюється центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним.
( Пункт 27 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 454 від 04.07.2017 )
28. Якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:
визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї;
повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;
у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;
у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.