У К А З
ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ
Про амністію у зв'язку з десятою річницею Чорнобильської катастрофи
Керуючись принципами гуманізму, відповідно до пункту 20 статті 24 Конституційного Договору між Президентом України та Верховною Радою України "Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України"
постановляю:
1. Звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі, направлення в дисциплінарний батальйон та виправних робіт без позбавлення волі учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, засуджених вперше за злочини, що не є тяжкими.
2. Звільнити від покарання осіб, перелічених у статті 1 цього Указу, засуджених вперше за тяжкі злочини до позбавлення волі на строк до п'яти років включно, а також до направлення в дисциплінарний батальйон та виправних робіт без позбавлення волі, - якщо вони на день набрання чинності Указом відбули не менше однієї третини призначеного строку покарання.
3. Звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі неповнолітніх; жінок, які мають дітей віком до 16 років або дітей-інвалідів; вагітних жінок; ветеранів війни; чоловіків віком понад 60 років та жінок - понад 55 років; інвалідів першої та другої груп; а також хворих на туберкульоз активної форми (підгрупи "А" і "Б" першої групи та підгрупа "А" п'ятої групи диспансерного обліку) і на онкологічні захворювання (друга, третя і четверта клінічні групи):
- засуджених вперше за злочини, що не є тяжкими, - якщо вони на день набрання чинності Указом відбули не менше однієї третини призначеного строку покарання;
- засуджених вперше за тяжкі злочини до позбавлення волі на строк до п'яти років включно, - якщо вони на день набрання чинності Указом відбули не менше половини призначеного строку покарання.
4. Звільнити від покарання у вигляді позбавлення волі та направлення в дисциплінарний батальйон осіб, крім перелічених у статтях 1 і 3 цього Указу, засуджених вперше за умисні злочини, що не є тяжкими, на строк до трьох років включно, - якщо вони на день набрання чинності Указом відбули не менше однієї третини призначеного строку покарання.
5. Звільнити від покарання осіб, крім перелічених у статтях 1 і 3 цього Указу, засуджених вперше за злочини, вчинені з необережності, до позбавлення волі на строк до семи років включно, а також до направлення в дисциплінарний батальйон, - якщо вони на день набрання чинності Указом відбули не менше однієї третини призначеного строку покарання.
6. Звільнити з місць позбавлення волі осіб, засуджених вперше, невідбута частина покарання у яких на день набрання чинності Указом становить менше шести місяців.
7. Закрити слідчі справи і справи, не розглянуті судами, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Указом особами, які підпадають під дію статті 1 Указу.
8. Амністія не поширюється на осіб:
а) яких раніше було засуджено і судимість з них не знято і не погашено у встановленому законом порядку;
б) дії яких спричинили загибель кількох осіб або завдали істотної шкоди державним чи громадським інтересам;
в) які не пройшли призначеного судом повного курсу примусового лікування від алкоголізму чи наркоманії, або лікування від венеричної хвороби;
г) які злісно порушують режим під час відбування покарання;
д) до яких протягом 1986-1996 років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості і які знову вчинили злочини;
е) яких за злісне порушення режиму було переведено до іншої виправно-трудової установи з більш суворим режимом, якщо після винесення постанови (ухвали) суду про таке переведення минуло менше одного року на день набрання чинності Указом;
ж) яким виправні роботи замінено на позбавлення волі, а також тим, щодо яких судом було скасовано умовне засудження чи відстрочку виконання вироку і вони були направлені для відбування покарання, призначеного вироком, - якщо після винесення постанови (ухвали) суду про направлення до виправно-трудової установи вони перебували під вартою менше одного року на день набрання чинності Указом;
з) які засуджені за особливо небезпечні злочини проти держави; бандитизм; контрабанду наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів; пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів; виготовлення або збут підроблених грошей чи цінних паперів; розкрадання державного або колективного майна з проникненням у приміщення чи інше сховище або в особливо великих розмірах; умисне вбивство (крім умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання, або вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони, або умисного вбивства матір'ю своєї новонародженої дитини); умисне тяжке тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах; згвалтування при обтяжуючих обставинах; захоплення заложників; крадіжку з проникненням у житло; відкрите викрадення державного, колективного майна або індивідуального майна громадян (грабіж) при обтяжуючих обставинах; розбій з метою заволодіння державним, колективним майном або індивідуальним майном громадян; вимагательство державного, колективного майна або індивідуального майна громадян; одержання хабара при обтяжуючих обставинах; захват державних або громадських будівель чи споруд; заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу; умисне знищення або пошкодження майна працівника правоохоронного органу; посягання на життя працівника міліції або народного дружинника, а також військовослужбовця у зв'язку з їх діяльністю по охороні громадського порядку; особливо злісне хуліганство; посягання на здоров'я громадян під приводом виконання релігійних обрядів; угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна; блокування транспортних комунікацій при обтяжуючих обставинах; розкрадання вогнестрільної зброї, бойових припасів або вибухових речовин; розкрадання радіоактивних матеріалів; незаконні вироблення, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а так само незаконний збут наркотичних засобів або психотропних речовин; розкрадання наркотичних засобів або психотропних речовин; розкрадання прекурсорів; а також злочини, передбачені пунктом "б" статті 232, пунктами "б" і "в" статті 234, пунктом "а" статті 236, пунктом "в" статті 238, пунктами "б" і "в" статті 240, пунктом "в" статті 241, пунктом "а" статті 243, пунктами "в" і "г" статті 249, пунктом "в" статті 251, пунктом "б" статті 254, пунктом "б" статті 254-1, пунктом "в" статті 254-2, пунктом "б" статті 254-3 Кримінального кодексу України.
9. Цей Указ застосовується до осіб, засуджених судами України, а також судами колишнього СРСР на території України, незалежно від місця відбування ними покарання.
10. Покласти виконання цього Указу:
а) на органи, що відають виконанням покарань, - щодо засуджених, які перебувають в місцях позбавлення волі.
Застосування Указу провадиться за постановою начальника виправно-трудової установи, погодженою з відповідною спостережною комісією або комісією (службою) у справах неповнолітніх та санкціонованою прокурором. До зазначеної постанови додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії;
б) на суди:
щодо осіб, справи і матеріали про злочини яких перебувають у провадженні судів і до набрання Указом чинності не розглянуті, а також осіб, справи про злочини яких розглянуто, але вироки не набрали законної сили;
щодо осіб, яким невідбуту частину покарання замінено більш м'яким покаранням до набрання Указом чинності (питання про застосування амністії вирішує суд за місцем відбування більш м'якого покарання);
щодо осіб, яких засуджено судами України і які відбувають покарання на території іншої держави - учасниці СНД (питання про застосування амністії вирішує суд, який постановив вирок).
Питання про застосування амністії суд вирішує з власної ініціативи, з ініціативи державних органів і громадських організацій, а також засуджених;
в) на органи внутрішніх справ:
щодо осіб, яких засуджено до позбавлення волі і які не перебувають під вартою, але вироки відносно них набрали законної сили;
щодо осіб, яких засуджено до виправних робіт без позбавлення волі;
г) на командування дисциплінарних батальйонів - щодо осіб, засуджених до направлення в дисциплінарний батальйон;
д) на органи дізнання та попереднього слідства - щодо осіб, справи і матеріали про злочини яких знаходяться у провадженні цих органів.
11. Рішення про застосування або незастосування амністії приймається щодо кожної особи індивідуально, після розмови з нею і на підставі ретельної оцінки матеріалів особової справи, даних про поведінку засудженого та його ставлення до праці за час відбування покарання.
У разі відсутності необхідних відомостей на засудженого розгляд питання про застосування амністії відкладається до одержання додаткових матеріалів.
Органам, на які покладено виконання Указу, надається право вимагати від відповідних установ документи, необхідні для вирішення питань, зв'язаних із застосуванням амністії. Такі вимоги мають бути виконані негайно.
12. Постанови про застосування амністії, винесені органами дізнання і попереднього слідства, органами внутрішніх справ, а також командуванням дисциплінарних батальйонів, санкціонуються прокурором. Кримінальну справу може бути закрито на підставі цього Указу лише в разі письмової на це згоди обвинуваченого. В іншому випадку закінчена розслідуванням справа надсилається до суду, який розглядає її та вирішує питання про можливість застосування амністії до винної особи. В такому ж порядку розглядаються судами справи, не розглянуті ними до набрання чинності цим Указом.
Під час розгляду судами справ про застосування амністії участь прокурора в судовому засіданні є обов'язковою.
13. Під дію Указу підпадають особи, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
14. Роз'яснити, що при застосуванні амністії:
а) до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, яким видано посвідчення відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
б) під дію статті 3 Указу підпадають:
- неповнолітні - особи чоловічої та жіночої статі, які народилися після 16 квітня 1978 року;
- не позбавлені батьківських прав жінки, які мають дітей, що народилися після 16 квітня 1980 року, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку;
- жінки, які є вагітними на день набрання чинності Указом;
- ветерани війни - учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, яким видано посвідчення відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- чоловіки, які досягли 60-річного віку, та жінки - 55-річного віку на день набрання чинності Указом, а за відсутності документів, що підтверджують день і місяць народження, - чоловіки, які народилися до настання 1936 року, і жінки, які народилися до настання 1941 року;
- особи, які у встановленому порядку визнані інвалідами першої чи другої груп до набрання чинності Указом;
- особи, які на день набрання чинності Указом відповідно до рішення медичної комісії визнані хворими на туберкульоз активної форми (підгрупи "А" і "Б" першої групи та підгрупа "А" п'ятої групи диспансерного обліку) та онкологічні захворювання (друга, третя і четверта клінічні групи);
в) до тяжких належать злочини, перелічені в статті 7-1 Кримінального кодексу України.
15. Злісними порушниками режиму є:
- засуджені до позбавлення волі - особи, зазначені у статті 47 Виправно-трудового кодексу України;
- засуджені до направлення в дисциплінарний батальйон - особи, яких було піддано дисциплінарним стягненням за систематичні (не менше трьох разів) порушення вимог режиму відбування покарання.
Стягнення, які було достроково знято або погашено до набрання чинності цим Указом, не враховуються.
16. Підставою для визнання закінченим курсу лікування венеричної хвороби засудженого є медичний висновок, а щодо осіб, яким призначено судом примусове лікування від алкоголізму чи наркоманії, - постанова (ухвала) суду про припинення примусового лікування, винесені до набрання чинності Указом чи в період його виконання.
17. При застосуванні амністії до осіб, яким строк покарання було скорочено в порядку помилування або амністії, слід виходити з строку покарання, встановленого відповідно до цих актів.
18. Особи, які підпадають під дію цього Указу, від додаткових мір покарання не звільняються.
19. Кабінету Міністрів України, Уряду Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, виконкомам міських, районних у містах Рад забезпечити:
а) організацію своєчасного обліку осіб, звільнених від покарання на підставі Указу, сприяння трудовому влаштуванню працездатних не пізніше 15-денного строку з дня прибуття до місця проживання та контроль за поведінкою цих осіб;
б) трудове влаштування звільнених на підставі цього Указу неповнолітніх або передачу їх під нагляд батьків, органів опіки та піклування, влаштування в необхідних випадках до дитячих виховних закладів; здійснення необхідних заходів, спрямованих на проведення серед цих осіб виховної роботи, недопущення вчинення ними повторних злочинів;
в) влаштування до будинків інвалідів звільнених інвалідів та непрацездатних осіб похилого віку, які не мають родичів, що могли б узяти їх на своє утримання.
20. Цей Указ набирає чинності з дня його підписання і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Президент України Л.КУЧМАм.Київ, 16 квітня 1996 року
N 258/96