МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ
НАКАЗ
20.02.2017 № 105 |
Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України
16 березня 2017 р.
за № 364/30232
Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України
( Із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 209 від 11.05.2018 )
Відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" та з метою визначення особливостей направлення у відрядження військовослужбовців Збройних Сил України
НАКАЗУЮ:
1. Затвердити Інструкцію про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, що додається.
2. Визнати таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 29 серпня 2011 року № 530 "Про затвердження Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 вересня 2011 року за № 1115/19853 (зі змінами).
3. Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
Міністр оборони України генерал армії України | С.Т. Полторак |
ПОГОДЖЕНО: Міністр соціальної політики України Заступник Міністра фінансів України | А.О.Рева С.Марченко |
ЗАТВЕРДЖЕНО
Наказ Міністерства оборони України
20.02.2017 № 105
Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України
16 березня 2017 р.
за № 364/30232
ІНСТРУКЦІЯ
про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України
1. Ця Інструкція визначає особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження.
Дія цієї Інструкції не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, які направлені на спортивні змагання, навчально-тренувальні збори, психологічну реабілітацію чи медико-психологічну реабілітацію.
( Абзац другий пункту 1 в редакції Наказу Міністерства оборони № 209 від 11.05.2018 )
2. Відрядження – направлення військовослужбовців Збройних Сил України (далі – військовослужбовці) за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в іншу місцевість для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу).
3. Рішення про направлення військовослужбовців у відрядження (за наявності бюджетних асигнувань) та відшкодування витрат на відрядження приймають:
в апараті Міністерства оборони України – Міністр оборони України, перший заступник Міністра оборони України, заступник Міністра оборони України, державний секретар Міністерства оборони України, керівник структурного підрозділу Міністерства оборони України;
у Генеральному штабі Збройних Сил України – начальник Генерального штабу – Головнокомандувач Збройних Сил України, перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України, керівник структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України;
в інших органах військового управління – керівник органу військового управління або його заступник;
у з’єднанні – командир з’єднання або його заступник;
у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях – командир (начальник, керівник) військової частини (військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації).
Рішення про направлення військовослужбовців у відрядження оформляється відповідним наказом, в якому зазначаються:
пункт призначення;
найменування військової частини (установи, організації), куди відряджається військовослужбовець;
строк та терміни відрядження;
мета відрядження.
На підставі наказу про направлення у відрядження військовослужбовцям оформлюється у встановленому порядку посвідчення про відрядження.
4. Строк відрядження визначається командиром (начальником, керівником), але не може перевищувати в межах України 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі (крім випадків, коли інші строки відрядження визначаються законодавчими та іншими нормативно-правовими актами).
5. Військовослужбовці для виконання службових завдань можуть направлятися у відрядження до Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та інших органів військового управління строком не більше 5 днів, не враховуючи часу перебування в дорозі, за письмовим рішенням відповідного командира (начальника, керівника) вищого рівня.
Зазначений строк може бути продовжено за письмовим рішенням відповідного командира (начальника, керівника) вищого рівня з обов’язковим повідомленням військової частини (установи, організації), яка направляла військовослужбовця у відрядження.
6. Військова частина (установа, організація), що відряджає військовослужбовця, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження (авансом). Аванс відрядженому військовослужбовцю може видаватися готівкою або перераховуватися в безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.
7. Днем вибуття у відрядження вважається день відправлення поїзда, літака, автобуса або іншого транспортного засобу з населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця, а днем прибуття з відрядження – день прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця. У разі відправлення транспортного засобу до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 00 годин і пізніше – наступна доба. Якщо станція, пристань, аеропорт розташовані за межами населеного пункту, де проходить службу відряджений військовослужбовець, у строк відрядження зараховується час, потрібний для проїзду до станції, пристані, аеропорту. Аналогічно визначається день прибуття відрядженого військовослужбовця до місця служби.
Дата на транспортному квитку (вибуття транспортного засобу з населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця) має збігатися з датою вибуття військовослужбовця у відрядження згідно з наказом про відрядження. Дата на транспортному квитку (прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця) має збігатися з датою прибуття військовослужбовця з відрядження згідно з наказом про відрядження.
Якщо дата на транспортному квитку не збігається з датою прибуття військовослужбовця з відрядження згідно з наказом про відрядження, з дозволу командира (начальника, керівника) береться до уваги затримка у відрядженні на вихідні або святкові й неробочі дні у разі, якщо строк перебування військовослужбовця поза місцем проходження його служби не перевищуватиме строк відрядження, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі – постанова Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98).
За ці дні військовослужбовцю не відшкодовуються добові витрати, витрати на найм житлового приміщення та інші витрати (крім витрат на проїзд з місця відрядження до місця проходження служби).
8. На військовослужбовця, який перебуває у відрядженні, поширюється розпорядок дня (режим робочого часу) того органу військового управління, військової частини, установи, організації, підприємства, до якого він відряджений. Замість днів відпочинку, не використаних за час відрядження, інші дні відпочинку після повернення з відрядження не надаються.
Якщо військовослужбовець відбуває у відрядження у вихідний день, йому після повернення з відрядження в установленому порядку надається інший день відпочинку.
Якщо наказом про відрядження передбачено повернення військовослужбовця з відрядження у вихідний день, йому в установленому порядку надається інший день відпочинку.
9. Підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв’язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового кодексу України.
10. Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв’язку з таким відрядженням).
Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.
11. За кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98.
Час перебування в дорозі, за який провадиться виплата добових під час відрядження, визначається за діючим розкладом руху залізничного, водного та повітряного транспорту, враховуючи час затримки відрядженого в дорозі з причин, які від нього не залежать, і час на пересадки.
Причинами затримки військовослужбовця у відрядженні понад строки, зазначені в посвідченні про відрядження, є хвороба, що позбавила його можливості своєчасно повернутися з відрядження, стихійне лихо, інші надзвичайні ситуації. Причини затримки повинні підтверджуватися відповідними документами.
Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця проходження служби, що зараховуються як два дні.
При відрядженні військовослужбовця строком на один день або в таку місцевість, звідки військовослужбовець має змогу щодня повертатися до місця постійного проживання, добові відшкодовуються як за повну добу.
Сума добових визначається із урахуванням наказу про відрядження та відповідних первинних документів.
За відсутності наказу про відрядження добові витрати не виплачуються.
12. Військова частина (установа, організація) за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98, витрати відрядженим військовослужбовцям на найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця в готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання з урахуванням включених до рахунків на оплату вартості проживання витрат на користування телефоном, холодильником, телевізором та інших витрат.
Відрядженому військовослужбовцю відшкодовуються витрати на побутові послуги, що включені до рахунків на оплату вартості проживання в місцях проживання (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), але не більш як 10 відсотків сум добових витрат за всі дні проживання.
Витрати на харчування, вартість якого включена до рахунків на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях або до проїзних документів, оплачуються відрядженим військовослужбовцем за рахунок добових витрат.
Військовослужбовцю, відрядженому в межах України, відшкодовується плата за бронювання місця в готелі (мотелі) у розмірі не більш як 50 відсотків вартості такого місця за одну добу згідно з поданими підтвердними документами в оригіналі.
Витрати на найм житлового приміщення за час вимушеної зупинки в дорозі, що підтверджуються відповідними документами, відшкодовуються в порядку й розмірах, передбачених цим пунктом.
Витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення, відшкодовуються з дозволу командира (начальника, керівника) згідно з оригіналами підтвердних документів. Зазначені витрати не є надміру витраченими коштами.
Для підтвердження затримки в дорозі з не залежних від військовослужбовця причин він повинен отримати відповідну відмітку в посвідченні про відрядження або довідку про причини затримки в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України чи військового комісара, а за їх відсутності – в органі місцевого самоврядування.
Письмове підтвердження про запізнення транспортного засобу видається представниками транспорту на станції (пристані, в аеропорту) призначення військового пасажира тільки в разі пред’явлення перевізного документа шляхом нанесення відмітки на ньому або на окремому бланку безпосередньо після прибуття транспортного засобу.
У разі проїзду автомобільним транспортом виплата добових здійснюється за час фактичного перебування в дорозі, але не більше ніж за час, визначений розрахунком руху, – 200 км на добу.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які направлені на навчання (за денною формою) у навчальні заклади і підрозділи системи підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів (крім вищих військових навчальних закладів), відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюється у разі, якщо ці військовослужбовці під час навчання не забезпечувалися гуртожитком і витрати на надання їм житлової площі в оплату за навчання не включалися.
Витрати відрядженим військовослужбовцям на найм житлового приміщення (крім військовослужбовців строкової військової служби), відшкодовуються також у разі направлення їх в інші населені пункти на медичний огляд військово-медичними комісіями в амбулаторному порядку.
13. Витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов’язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.
Відрядженому військовослужбовцю відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де проходить службу відряджений військовослужбовець, або до місцеперебування у відрядженні.
За наявності декількох видів транспорту від місця проходження служби до місця відрядження командир (начальник, керівник) може запропонувати відрядженому військовослужбовцю вид транспорту, яким йому слід користуватися. У разі відсутності такої пропозиції військовослужбовець самостійно вирішує питання про вибір виду транспорту.
Відрядженому військовослужбовцю відшкодовуються також витрати на проїзд міським транспортом загального користування (крім таксі) відповідно до маршруту, погодженого командиром (начальником, керівником) за місцем відрядження (згідно з підтвердними документами).
Витрати на проїзд відрядженого військовослужбовця в м’якому вагоні (з окремими двомісними та тримісними купе з місцями для лежання), вагоні І класу поїзда будь-якої категорії, а також повітряним транспортом за квитками І класу та бізнес-класу, як виняток, відшкодовуються в кожному випадку з дозволу командира (начальника, керівника) згідно з оригіналами підтвердних документів. Зазначені витрати не є надміру витраченими коштами.
Витрати на проїзд водним транспортом відшкодовуються у разі, коли у напрямку проїзду такий вид транспорту є єдиним засобом сполучення або вартість проїзду не перевищує вартість проїзду залізничним, повітряним чи автомобільним транспортом.
Витрати на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якої входить до вартості квитка на той вид транспорту, яким користується військовослужбовець, відшкодовуються з дозволу командира (начальника, керівника) згідно з оригіналами підтвердних документів. Зазначені витрати не є надміру витраченими коштами.
14. Відрядженому військовослужбовцю понад установлені суми компенсації витрат у зв’язку з відрядженням відшкодовуються також витрати на оплату податку на додану вартість за придбані проїзні документи, користування в поїздах постільними речами та найм житлового приміщення згідно з підтвердними документами в оригіналі.
15. У разі тимчасової непрацездатності відрядженого військовослужбовця йому на загальних підставах відшкодовуються витрати на найм житлового приміщення (крім випадків, коли відряджений військовослужбовець перебуває на стаціонарному лікуванні) і виплачуються добові протягом усього часу, поки він не може за станом здоров’я приступити до виконання службових обов’язків або повернутися до місця проходження служби, але на строк не більше двох місяців.
Тимчасова непрацездатність відрядженого військовослужбовця, а також неможливість за станом здоров’я повернутися до місця проходження служби мають бути засвідчені в установленому порядку.
16. За рішенням командира (начальника, керівника) може братися до уваги вимушена затримка у відрядженні з не залежних від військовослужбовця причин за наявності підтвердних документів в оригіналі.
Рішення про продовження терміну відрядження, яке приймає командир (начальник, керівник) після прибуття відрядженого військовослужбовця до місця проходження служби на підставі його письмової доповіді, оформляється відповідним наказом.
За час затримки у відрядженні без поважних причин військовослужбовцю не відшкодовуються добові витрати, витрати на найм житлового приміщення та інші витрати.
17. Відрядженому військовослужбовцю перед від’їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, найм житлового приміщення і добові витрати. Після повернення з відрядження військовослужбовець зобов’язаний до закінчення п’ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню військовослужбовцем до каси або зарахуванню на відповідний рахунок у встановленому законодавством порядку.
Разом із звітом подаються документи в оригіналі, що засвідчують вартість понесених у зв’язку з відрядженням витрат.
Якщо військовослужбовець отримав аванс на відрядження і не виїхав, він повинен протягом трьох банківських днів з дня прийняття рішення про відміну поїздки повернути до каси зазначені кошти.
18. Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, рахунків, отриманих з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого військовослужбовця, у тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.
У разі використання електронного авіаквитка підставою для відшкодування витрат на його придбання є такий пакет документів: оригінал розрахункового або платіжного документа, що підтверджує здійснення розрахункової операції в готівковій чи безготівковій формі (платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера); роздрукована на папері частина електронного авіаквитка із вказаним маршрутом (маршрут/квитанція); оригінали відривної частини посадкових талонів пасажира.
У разі коли електронний авіаквиток є частково використаним, до звіту також додається лист (акт, довідка) про повернення авіаквитка, складений компанією-продавцем, у якому зазначаються прізвище та ініціали відрядженого військовослужбовця, вартість здійсненого перельоту, сума повернутих коштів, комісійні та/або інші збори, пов’язані з поверненням частково використаного квитка.
У разі коли авіаквиток (оформлений на паперовому бланку) є нероздільним і частково використаним, до звіту додається лист (акт, довідка) про повернення авіаквитка, складений компанією-продавцем, у якому зазначаються прізвище та ініціали відрядженого військовослужбовця, вартість здійсненого перельоту, сума повернутих коштів, комісійні та/або інші збори, пов’язані з поверненням частково використаного квитка, а також копія авіаквитка, завірена головним бухгалтером підприємства або уповноваженою на це особою.
У разі використання електронного посадкового документа на проїзд залізничним транспортом підставою для відшкодування витрат на його придбання є роздрукований на паперовому носії посадковий документ (у разі перевезення багажу – роздрукований на паперовому носії перевізний документ; у разі окремого замовлення послуги (зокрема послуги з користування комплектом постільних речей, резервування місць) – роздрукований на паперовому носії документ на послуги).
У разі повернення електронного посадкового документа на проїзд залізничним транспортом до звіту додається роздрукований на паперовому носії документ на повернення.
Інформацію про наявність та статус електронного посадкового документа можна перевірити на офіційному веб-сайті публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця".
Витрати, понесені у зв’язку з відрядженням, не підтверджені відповідними документами (крім добових витрат), військовослужбовцю не відшкодовуються.
Витрати, понесені у зв’язку з поверненням відрядженим військовослужбовцем квитка на поїзд, літак або інший транспортний засіб, можуть бути відшкодовані з дозволу командира (начальника, керівника) лише з поважних причин (рішення про відміну відрядження, відкликання з відрядження тощо), за наявності документа, що засвідчує вартість цих витрат.
19. Забороняється здійснювати виплату добових та відшкодовувати витрати на найм житлового приміщення за посвідченнями про відрядження, виданими з порушенням порядку їх оформлення.
20. Виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них).
Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою:
в апараті Міністерства оборони України – керівника структурного підрозділу Міністерства оборони України або його заступника;
у Генеральному штабі Збройних Сил України – керівника структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України або його заступника;
в інших органах військового управління – керівника органу військового управління або його заступника;
у з’єднанні – командира з’єднання або його заступника;
у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях – командира (начальника, керівника) військової частини (військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації) або його заступника;
в установах, організаціях, на підприємствах та інших органах державної влади – посадової особи, яка має право засвідчувати документи гербовою печаткою.
21. Військовослужбовцям, які направлені у відрядження у зв’язку з їх викликом до органів, що проводять досудове розслідування, прокуратури, суду або органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, як свідків, потерпілих, законних представників потерпілих, експертів, спеціалістів, перекладачів, понятих, у межах строків і розмірів, передбачених цією Інструкцією, відшкодування витрат на відрядження здійснюється:
до військової прокуратури – у військовій частині за місцем проходження служби військовослужбовців за рахунок відповідних асигнувань за кошторисом Міністерства оборони України;
до інших органів, що проводять досудове розслідування, прокуратури або суду – у військовій частині за місцем проходження служби військовослужбовців за рахунок відповідних асигнувань за кошторисом Міністерства оборони України з подальшим відшкодуванням виплачених сум на вимогу військової частини органом, за викликом якого відряджався військовослужбовець.
22. Виплата добових здійснюється також військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які направляються у відрядження у складі підрозділів або військових частин для:
польових, топографічних, топогеодезичних, аерознімальних, гідрографічних, гідрологічних робіт і зимових промірів льоду поза районом своєї бази;
завдань, передбачених для штатних військових оркестрів;
вивчення нової техніки (крім відряджень для вивчення нової техніки в навчальних центрах, за штатами яких утримується змінний склад військовослужбовців, які навчаються);
монтажних і налагоджувальних робіт;
приймання, здавання та ремонту кораблів і суден;
охорони, оборони та супроводження транспортів з військовими вантажами;
участі військовослужбовців в антитерористичних операціях, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
( Абзац восьмий пункту 22 в редакції Наказу Міністерства оборони № 209 від 11.05.2018 )
боротьби з особливо небезпечними інфекціями.
23. Військовослужбовцям, відрядженим у складі підрозділу або військової частини, у тому числі в одиночному порядку, на боротьбу з особливо небезпечними інфекціями, за час безпосередньої роботи з ліквідації захворювань на холеру розмір добових за кожний день перебування у вогнищі холери збільшується в два рази.
24. Виплата добових військовослужбовцям, у тому числі за час перебування в дорозі, не здійснюється під час відряджень:
у складі військових частин (крім відряджень, зазначених в абзацах другому, третьому, сьомому, восьмому пункту 22 цієї Інструкції);
у складі підрозділів (крім випадків, передбачених у пункті 22 цієї Інструкції);
для ознайомлення з новою технікою або театрами колишніх воєнних дій (для слухачів і курсантів військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів);
пов’язаних зі вступом та навчанням на заочній формі навчання в цивільних навчальних закладах;
на навчальні збори з підготовки до вступних іспитів у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів;
пов’язаних зі складанням вступних іспитів до ад’юнктури при вищих військових навчальних закладах, наукових та науково-дослідних установах, а також з підготовкою та складанням іспитів з кандидатського мінімуму, написанням і захистом дисертацій;
для вивчення нової техніки в навчальних центрах, за штатами яких утримується змінний склад військовослужбовців, які навчаються;
військовослужбовців, направлених в інші населені пункти на медичний огляд військово-медичними комісіями в амбулаторному порядку;
військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, прийнятих на навчання з числа цивільної молоді, ліцеїстів та військовослужбовців строкової військової служби.
Виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).
Військовослужбовцям, тимчасово прикомандированим з дозволу Міністра оборони України, першого заступника Міністра оборони України, начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних Сил України, командувачів видів Збройних Сил України до інших військових частин, або тим, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), оплата добових за період перебування в пунктах прикомандирування або в розпорядженні не здійснюється.
У разі направлення цих військовослужбовців у відрядження з пунктів прикомандирування (перебування в розпорядженні) в інші пункти виплата добових здійснюється їм на загальних підставах з військовослужбовцями тієї військової частини, до якої вони прикомандировані (перебувають у розпорядженні).
25. Військовослужбовцям відшкодування витрат на найм житлового приміщення не проводиться у разі:
надання відрядженому безкоштовного житлового приміщення;
відрядження у складі військових частин (крім відряджень, зазначених в абзацах другому, третьому, сьомому, восьмому пункту 22 цієї Інструкції);
відрядження у складі підрозділів (крім випадків, передбачених у пункті 22 цієї Інструкції);
відрядження для ознайомлення з новою технікою або театрами колишніх воєнних дій (для слухачів і курсантів військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів);
відрядження одиночним порядком і у складі підрозділу для вивчення нової техніки у військових частинах, навчання на курсах (у центрах проходження зборів) системи підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів (крім випадків, передбачених абзацом десятим пункту 12 цієї Інструкції);
участі в навчальних зборах з підготовки військовослужбовців до вступних іспитів у вищі військові навчальні заклади (за період складання заліків та іспитів за повний курс вищого військового навчального закладу);
відрядження, пов’язаного зі складанням вступних іспитів до ад’юнктури при вищих військових навчальних закладах і науково-дослідних організаціях, а також з підготовкою та складанням іспитів з кандидатського мінімуму, написанням і захистом дисертацій;
перебування в навчальних центрах, таборах, на маневрах та навчаннях, крім випадків, передбачених пунктами 26 і 27 цієї Інструкції;
тимчасового прикомандирування до інших військових частин – за час перебування в пункті прикомандирування;
перебування в розпорядженні або на лікуванні в лікувальних установах (підрозділах);
направлення у відрядження військовослужбовців строкової військової служби і курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, прийнятих на навчання із числа цивільної молоді, ліцеїстів та військовослужбовців строкової військової служби;
відрядження у складі підрозділу на навчальні заняття, польові виїзди та рекогносцировки, у тому числі для їх обслуговування;
виплати морського грошового забезпечення.
26. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які не належать до складу військових частин і підрозділів, виведених у навчальні центри, табори, на полігони та запасні аеродроми, відрядженим у ці військові частини та підрозділи для перевірки, інспектування та надання допомоги в організації бойової підготовки і побутового обслуговування особового складу, за час перебування у навчальних таборах, на полігонах і запасних аеродромах у межах строків, установлених цією Інструкцією, виплачуються добові та відшкодовуються витрати на найм житлового приміщення у межах норм, передбачених цією Інструкцією.
27. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які не належать до складу військових частин і підрозділів, але беруть участь у маневрах і навчаннях (іграх), за час перебування на навчаннях, командно-штабних навчаннях (іграх) у межах строків, передбачених цією Інструкцією, виплачуються добові та відшкодовуються витрати на найм житлового приміщення за час перебування у такому відрядженні відповідно до вимог цієї Інструкції.
Тимчасово виконуючий обов’язки директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України | С.Л. Винник |