2. Особливості застосування протипіхотних мін:
3. Основні визначення Протоколу про заборону або обмеження застосування мін, мін-пасток та інших пристроїв з поправками, внесеними 03 травня 1996 року (Протокол II з поправками, внесеними 03 травня 1996 року), що додається до Конвенції про заборону або обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що завдають надмірних ушкоджень або мають невибіркову дію (прийнятий Законом України від 21 вересня 1999 року № 1084-XIV):
1) міна - боєприпас, що встановлюється під землею, на землі чи поблизу землі або іншої поверхні і призначений для вибуху, спричиненого присутністю, близькістю чи контактом людини або транспортного засобу;
2) дистанційно встановлювана міна - міна, що встановлюється не безпосередньо, а за допомогою артилерії, ракет, реактивних установок, мінометів чи аналогічних засобів або скидається з літаків.
Міни, що встановлюються із системи наземного базування з відстані менше ніж 500 метрів, не розглядаються як дистанційно встановлювані за умови, що вони використовуються згідно зі статтею 5 та іншими відповідними статтями Протоколу II;
3) протипіхотна міна - міна, що призначена головним чином для вибуху, спричиненого присутністю, близькістю, контактом з людиною, і призводить до завдання ушкоджень або смертельних уражень одній чи декільком особам;
4) міна-пастка - будь-який пристрій чи матеріал, які спроектовані, сконструйовані чи пристосовані для того, щоб убивати чи завдавати ушкоджень, і які спрацьовують раптово, коли людина торкається чи наближається до начебто нешкідливого предмета або здійснює здавалося б безпечну дію;
5) інші пристрої - боєприпаси і пристрої, що встановлюються вручну, включаючи саморобні вибухові пристрої, які призначені для того, щоб убивати, завдавати ушкодження або збитки, і приводяться в дію вручну шляхом дистанційного управління або автоматично після закінчення певного проміжку часу;
6) мінне поле - певний район, у якому встановлено міни. Мінним районом називається район, що є небезпечним через наявність мін. Хибне мінне поле - означає вільний від мін район, що імітує мінне поле;
7) реєстрація - операція матеріального, адміністративного і технічного порядку, призначена для збору з метою реєстрації в офіційних документах усієї наявної інформації, що полегшує встановлення місцезнаходження мінних полів, мінних районів, мін, мін-пасток, боєприпасів, що не вибухнули, та залишених вибухонебезпечних боєприпасів. Реєстрація включає таку інформацію:
місцезнаходження районів, які були цілями і в яких використовували вибухонебезпечні боєприпаси;
кількість вибухонебезпечних боєприпасів, що були використані в районах;
вид і характер вибухонебезпечних боєприпасів, що були використані в районах;
загальне місцезнаходження відомих та можливих боєприпасів, що не вибухнули;
місцезнаходження залишених вибухонебезпечних боєприпасів;
кількість залишених вибухонебезпечних боєприпасів на кожній конкретній ділянці;
види залишених вибухонебезпечних боєприпасів на кожній конкретній ділянці;
8) механізм самознищення - вмонтований або прикріплений ззовні механізм, що автоматично спрацьовує і забезпечує знищення боєприпасу, в який його вмонтовано або до якого прикріплено;
9) механізм самонейтралізації - вмонтований механізм, що автоматично спрацьовує і приводить в недієздатний стан боєприпас, у який його вмонтовано;
10) самодеактивація - автоматичне приведення боєприпасу в недієздатний стан шляхом необоротного виснаження компонента, наприклад, батареї, який має суттєве значення для дії боєприпасу;
11) дистанційне управління - управління за допомогою команд, що передаються на відстані;
12) елемент невилучення - пристрій, що призначений для захисту міни, який є її частиною, з’єднаний, або прикріплений до неї, або встановлений під міною, і спрацьовує при спробі вилучити міну;
13) передача - фізичне ввезення мін на національну територію або вивезення з неї, передача прав власності на міни і контроль за ними, не включаючи передачу території з установленими на ній мінами.
Додаток 4
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(пункт 8 глави 1 розділу ІІ)
ПАМ’ЯТКА
військовослужбовця при виконанні обов’язків військової служби та спеціальних (бойових) завдань
( Див. текст )
Додаток 5
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(пункт 11 глави 14 розділу ІІ)
КАРТКА-ПОВІДОМЛЕННЯ
про взяття в полон
( Див. текст )
Додаток 6
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(пункт 2 глави 2 розділу ІV)
ЗАПОБІЖНІ ЗАХОДИ
щодо цивільних літальних апаратів
1. Цивільні літальні апарати мають уникати районів, які потенційно небезпечні у зв’язку із веденням воєнних дій.
2. У безпосередній близькості від районів воєнних дій цивільні літальні апарати мають виконувати вказівки сторін, що воюють, щодо напрямку і висоти польоту.
3. Заінтересовані країни, що воюють, й нейтральні держави, а також органи влади, які забезпечують обслуговування повітряного руху, повинні встановити процедури, за допомогою яких командири військових кораблів і літальних апаратів постійно повідомляються про встановлені приписні маршрути і польотні плани, які надаються цивільними літальними апаратами в районах воєнних дій, включаючи інформацію про канали зв’язку, засоби і коди ідентифікації, пункти призначення, пасажирів та вантажі.
4. Країни, що воюють, і нейтральні держави мають забезпечувати випуск сповіщення льотчикам (НОТАМ) з інформацією про воєнні дії в районах, де існує потенційна небезпека для цивільних літальних апаратів, включаючи інформацію про активізацію воєнних дій у небезпечних районах або тимчасові обмеження доступу в повітряний простір.
НОТАМ має містити відомості про:
частоти, на яких літальні апарати повинні вести постійне прослуховування;
постійну роботу цивільної метеорологічної РЛС та способи і коди ідентифікації;
висоту, курс і обмеження швидкості польотів;
процедури відповіді на радіозапит, зроблений збройними силами, процедури встановлення двостороннього зв’язку та про можливі дії збройних сил, якщо рекомендації, викладені в НОТАМ, не виконуються і ці збройні сили вважають дії цивільного літального апарата загрозливими.
5. Цивільні літальні апарати мають надавати компетентній службі повітряного руху польотний план, що містить вичерпні відомості про реєстрацію, пункт призначення, пасажирів, вантажі, аварійні канали зв’язку, засоби і коди ідентифікації, а також останні дані по трасі і мати свідоцтво про реєстрацію, льотну придатність.
Цивільні літальні апарати не повинні відхилятися від курсу, встановленого службою повітряного руху, або відходити від польотного плану без дозволу цієї служби, за винятком тих випадків, коли виникають непередбачені обставини (наприклад, загроза небезпеки або лиха), при цьому негайно має бути зроблене відповідне повідомлення.
6. Якщо цивільний літальний апарат входить у район, потенційно небезпечний через ведення воєнних дій, він має виконувати вказівки відповідного НОТАМ. Збройні сили зобов’язані використовувати усі наявні засоби для ідентифікації і попередження цивільного літального апарата шляхом використання, зокрема, режимів і кодів повторного радіолокаційного виявлення, засобів зв’язку, шляхом звірки з інформацією польотних планів, перехоплення військовими літальними апаратами і в разі можливості зв’язуватися з відповідною службою управління повітряним рухом.
Додаток 7
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(пункт 10 розділу VI)
РЕКОМЕНДОВАНІ РОЗМІРИ
розпізнавальних емблем (знаків)*
__________
* У разі використання на розпізнавальній емблемі (знаку) геометричних фігур їх розміри мають бути не більше розмірів, вказаних у графі 3.
Додаток 8
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(пункт 15 розділу VI)
МІЖНАРОДНИЙ ЗНАК
позначення мінних полів і мінних районів
Міжнародний знак позначення мінних полів і мінних районів призначений для забезпечення розпізнавання цивільним населенням мінних полів та районів, де встановлені наземні міни.
Знак може мати квадратну або трикутну форму. При цьому розміри знака трикутної форми мають бути не менше ніж 28 х 20 см, квадратної - не менше 15 см. Колір знака може бути червоним або оранжевим, окантовка наноситься жовтою світловідбивальною фарбою.
Знак, зображений на малюнку як ілюстрація, може бути замінений на альтернативний символ, який легко упізнається у тому районі, де буде встановлений такий знак. Слово "міни" на знаку повинно викладатися однією із шести офіційних мов (англійська, арабська, іспанська, китайська, російська і французька), а також на мові або мовах, які поширені у цьому районі.
( Див. малюнок )
Додаток 9
до Інструкції про порядок виконання
норм міжнародного гуманітарного
права у Збройних Силах України
(глава 2 розділу ІІ)
КОНТРОЛЬНІ ПИТАННЯ
щодо визначення цілей
1. Чи маєте Ви відповідно повноваження чи наказ на проведення атаки?
Якщо так, переходьте до пункту 2. Якщо ні, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
2. Чи є цілі у переліку об’єктів, які не підлягають нападу/обмеженому переліку цілей?
Якщо ні, переходьте до пункту 3. Якщо так, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
3. Чи є ціль елементом, важливим для успіху військових дій противника?
Якщо так, переходьте до пункту 4. Якщо ні, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
4. Чи надає знищення або нейтралізація цілі в ситуації, що склалася, конкретну військову перевагу?
Якщо так, переходьте до пункту 5. Якщо ні, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
5. Чи очікується, що проведення атаки призведе до випадкових жертв серед цивільного населення, поранення цивільних осіб, пошкодження цивільних об’єктів або усього переліченого разом?
Якщо ні, переходьте до пункту 6. Якщо так, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
6. Чи можливе відповідно до Ваших повноважень або отриманих Вами вказівок щодо визначення цілей завдання супутньої шкоди?
Якщо так, переходьте до пункту 7. Якщо ні, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ.
7. Чи існує альтернативний військовий об’єкт, що надає таку саму військову перевагу, напад на який можливо здійснити з меншим ризиком завдання супутньої шкоди?
Якщо ні, переходьте до пункту 8. Якщо так, повертайтесь до пункту 2 для визначення нової цілі.
8. Чи було вжито всіх можливих заходів безпеки під час вибору засобів та методів проведення атаки з метою унеможливлення або максимального зниження вірогідності випадкових жертв серед цивільних осіб, поранень цивільних осіб, пошкодження цивільних об’єктів?
Якщо так, переходьте до пункту 9. Якщо ні, проаналізуйте пункт 8 ще раз.
9. Чи було зроблено при обставинах, що склалися, попередження про проведення атаки, в разі якої може постраждати цивільне населення?
Якщо так, переходьте до пункту 10. Якщо ні, зробіть попередження та переходьте до пункту 10.
10. Якщо очікується, що проведення атаки призведе до випадкових жертв серед цивільних осіб, поранення цивільних осіб, пошкодження цивільних об’єктів або всього переліченого разом, чи буде це надмірним порівняно з конкретною військовою перевагою, що може бути досягнута в результаті атаки?
Якщо так, НЕ ПРОВОДЬТЕ АТАКУ. Якщо ні, переходьте до пункту 11.
11. ПРОВЕДЕННЯ АТАКИ ДОЗВОЛЕНО, АЛЕ НЕОБХІДНО ЗДІЙСНЮВАТИ ПОСТІЙНИЙ КОНТРОЛЬ. У РАЗІ ЗМІН ОБСТАНОВКИ ОБОВ'ЯЗКОВЕ ПРОВЕДЕННЯ ПОВТОРНОГО АНАЛІЗУ АТАКУВАЛЬНИХ ДІЙ.