МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ
Н А К А З
N 264 від 19.09.96 Зареєстровано в Міністерстві
м.Київ юстиції України
4 жовтня 1996 р.
за N 580/1605
Про затвердження Положення про службу охорони праці у Збройних Силах України
Відповідно до вимог Закону України "Про охорону праці"
НАКАЗУЮ:
1.Затвердити Положення про службу охорони праці у Збройних Силах України, що додається.
2. Заступникам міністра оборони України, командуючим видами Збройних Сил України, військами військових округів (оперативно-територіальних командувань), начальникам управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, командирам корпусів, з'єднань:
забезпечити створення служби (підрозділу) охорони праці в підпорядкованих військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях та на підприємствах відповідно до Положення;
розробити і затвердити Положення про службу охорони праці управлінь в двомісячний термін.
3. Абзац 3 пункту 1, пункт 17 додатка N 1 і додаток N 3 наказу міністра оборони СРСР від 20.08.75 р. N 204 "Про покращення роботи з охорони праці в військових частинах, установах, військово-навчальних закладах, на підприємствах та в організаціях Міністерства оборони СРСР" вважати такими, що не застосовуються в Збройних Силах України.
4. Контроль за виконанням наказу покласти на першого заступника міністра оборони України.
5. Наказ розіслати до окремої військової частини.
Міністр оборони Українигенерал-лейтенант О.КузьмукЗатверджено
наказом міністра оборони
України від 19.09.96 N 264
Положення про службу охорони праці у Збройних Силах України
1. Загальні положення
1.1. Згідно з вимогами Закону України "Про охорону праці" у видах Збройних Сил України, військових округах (оперативно-територіальних командуваннях), управліннях центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднаннях, з'єднаннях, військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях та на підприємствах Міністерства оборони України створюється служба охорони праці для організації виконання правових, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних, соціально-економічних і лікувально-профілактичних заходів, спрямованих на запобігання нещасним випадкам, професійним захворюванням і аваріям у процесі робіт, які виконуються згідно з нормативними актами про охорону праці.
1.2. Відповідно до цілей, зазначених у п.1.1 цього Положення, служба охорони праці вирішує завдання:
а) забезпечення безпеки виробничих процесів, устаткування, будівель і споруд;
б) професійної підготовки і підвищення кваліфікації з питань охорони праці, пропаганди безпечних методів виконання робіт;
в) професійного добору виконавців для визначених видів робіт;
г) контролю за забезпеченням працівників Збройних Сил України, військових будівельників, військовослужбовців, що за штатним розписом зайняті виробничою і складською роботою чи постійно виконують роботи, на які поширюються нормативні акти з охорони праці або періодично залучаються до виконання таких робіт (далі працюючі), засобами індивідуального і колективного захисту;
д) вибору оптимальних режимів праці і відпочинку працюючих.
1.3. Служба охорони праці входить до складу видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань, з'єднань, військових частин, військово-навчальних закладів, установ, організацій та підприємств Міністерства оборони України, як одна з основних виробничо-технічних служб, і підпорядковується безпосередньо відповідному командуючому, командиру (начальнику).
Ліквідація служби охорони праці допускається лише в разі ліквідації структури, до якої вона належить.
1.4. Служба охорони праці функціонує як самостійний підрозділ, і залежно від чисельності працюючих та характеру робіт, складається з групи фахівців чи одного спеціаліста. В окремих випадках у зв'язку з невеликим обсягом робіт функції спеціаліста з охорони праці можуть включатися до функціональних обов'язків іншої посадової особи, яка має відповідну підготовку, що обумовлюється в трудовому договорі. Розрахунок чисельності спеціалістів підрозділів охорони праці у військових частинах здійснюється згідно з Розрахунком чисельності служби охорони праці у Збройних Силах України (додаток N 1 до цього Положення).
1.5. За своїм посадовим становищем та умовами оплати праці начальник служби охорони праці прирівнюється до начальників (керівників) основних відділів, служб та управлінь.
Цей принцип зберігається і при визначенні посадового становища та окладів для інших працівників служби охорони праці.
1.6. Служба охорони праці комплектується спеціалістами (невійськовослужбовцями), які відповідають кваліфікаційним характеристикам посад спеціалістів з охорони праці та особами офіцерського складу, які мають вищу освіту та стаж роботи за профілем виробництва не менше 3 років. У виняткових випадках у службу охорони праці можуть прийматися спеціалісти з середньою спеціальною освітою. Обмеження не стосуються: виробничого стажу осіб, які мають спеціальну освіту з охорони праці, рівня освіти осіб, прийнятих на посаду до затвердження Типового положення про службу охорони праці, затвердженого наказом Голови Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 3 серпня 1993 року N 73.
1.7. Перевірка знань з питань охорони праці у спеціалістів служби охорони праці проводиться до початку виконання ними своїх функціональних обов'язків та періодично, один раз на три роки, в комісії Міністерства оборони України по перевірці знань з питань охорони праці, створеної згідно з наказом міністра оборони України від 25.03.95 р. N 69, або інших комісіях залежно від підпорядкованості.
1.8. Спеціалісти служби охорони праці у своїй діяльності керуються законодавством про працю, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Тимчасовими статутами Збройних Сил України, міжгалузевими і галузевими нормативними актами з охорони праці і цим Положенням.
1.9. Спеціалістів служби охорони праці забороняється залучати до виконання обов'язків, не передбачених Законом України "Про охорону праці" та цим Положенням.
1.10. Посадові особи служби охорони праці несуть персональну відповідальність за:
а) невідповідність прийнятих ними рішень вимогам законодавства про охорону праці та міжгалузевим і відомчим нормативним актам;
б) невиконання своїх функціональних обов'язків, передбачених цим Положенням та посадовими інструкціями;
в) недостовірність і несвоєчасність підготовки статистичної звітності з охорони праці;
г) низьку якість проведеного ними розслідування нещасних випадків на виробництві.
2. Служба охорони праці військових частин, військово-навчальних закладів, установ, організацій та підприємств Міністерства оборони України
2.1. Служба охорони праці створюється у всіх військових частинах, військово-навчальних закладах, організаціях, установах та на підприємствах Міністерства оборони України (далі - військові частини) відповідно до порядку, визначеного п.1.4 цього Положення.
2.2. Служба охорони праці військової частини виконує такі основні функції:
а) опрацювання ефективної цілісної системи управління охороною праці у військовій частині, сприяння удосконаленню діяльності у цьому напрямі кожного структурного підрозділу і кожної посадової особи;
б) здійснення оперативно-методичного керівництва роботою з охорони праці структурних підрозділів військової частини;
в) розробку разом зі структурними підрозділами військової частини комплексних заходів щодо досягнення установлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища, а також розділу "Охорона праці" у колективному договорі;
г) проведення для працівників вступного інструктажу з питань охорони праці;
д) організацію забезпечення працюючих правилами, стандартами, нормами, положеннями, інструкціями та іншими нормативними актами з охорони праці;
е) організацію проведення паспортизації цехів, дільниць, робочих місць щодо відповідності їх вимогам охорони праці;
є) облік та аналіз нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, а також шкоди від цих подій;
ж) підготовку статистичних звітів військової частини з питань охорони праці;
з) розробку перспективних та поточних планів роботи військової частини щодо створення безпечних та нешкідливих умов праці;
и) організацію роботи методичного кабінету охорони праці, пропаганду безпечних та нешкідливих умов праці шляхом проведення консультацій, оглядів, конкурсів, бесід, лекцій, розповсюдження засобів наочної агітації, оформлення інформаційних стендів тощо;
і) надання допомоги комісії з питань охорони праці військової частини в опрацюванні необхідних матеріалів та в реалізації її рекомендацій;
ї) організацію підвищення кваліфікації і перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці;
к) проведення адміністративно-громадського контролю стану охорони праці;
л) впровадження у виробництво досягнень науки і техніки, у тому числі: економічних, прогресивних технологій, сучасних засобів колективного та індивідуального захисту працюючих, захисту населення і навколишнього середовища;
м) розгляд листів, заяв та скарг працюючих з питань охорони праці;
н) надання практичної і методичної допомоги керівникам структурних підрозділів військової частини у розробці заходів з питань охорони праці;
о) підготовку проектів наказів та розпоряджень командира військової частини з питань охорони праці;
п) розгляд фактів наявності виробничих ситуацій, небезпечних для життя чи здоров'я працюючих і навколишнього природного середовища, у випадку відмови (з цих причин) працюючих від виконання дорученої їм роботи;
р) участь у розслідуванні нещасних випадків та аварій;
с) участь у формуванні фонду охорони праці військової частини і розподілі його коштів;
т) роботу у складі комісій з питань охорони праці військової частини та в комісіях по введенню в дію закінчених будівництвом, реконструкцією або технічним переозброєнням об'єктів виробничого та соціального призначення, відремонтованого або модернізованого устаткування;
у) участь у розробці положень, інструкцій, інших нормативних актів про охорону праці, що діють у межах військової частини;
ф) роботу у складі постійно діючої комісії з питань атестації робочих місць на відповідність їх нормативним актам про охорону праці;
х) контроль за дотриманням чинного законодавства, міжгалузевих, галузевих та інших нормативних актів, виконанням працюючими посадових інструкцій з питань охорони праці;
ц) контроль за виконанням приписів органів державного нагляду та представників вищих органів охорони праці, пропозицій та подань уповноважених трудових колективів і профспілок з питань охорони праці, використанням за призначенням коштів фонду охорони праці;
ч) контроль за відповідністю нормативним актам з охорони праці машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, технологічних процесів, засобів протиаварійного, колективного та індивідуального захисту працюючих, наявністю технологічної документації на робочих місцях і своєчасним проведенням навчання та інструктажів працюючих, атестації та переатестації з питань безпеки праці посадових осіб та осіб, які виконують роботи підвищеної небезпеки, а також дотриманням вимог безпеки при виконанні цих робіт;
ш) контроль за своєчасним забезпеченням працюючих засобами індивідуального захисту, лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, організацією питного режиму; за наданням працівникам передбачених законодавством пільг і компенсацій, пов'язаних з важкими та шкідливими умовами праці;
щ) контроль за використанням праці неповнолітніх, жінок та інвалідів згідно з діючим законодавством, а також проходженням попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працюючих, що зайняті на важких роботах та роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є необхідність у професійному доборі; за проходженням щорічних обов'язкових медичних оглядів особами віком до 21 року;
ю) контроль за виконанням заходів, наказів, розпоряджень з питань охорони праці, а також заходів щодо усунення причин нещасних випадків і аварій, які визначені в актах розслідування;
я) здійснення зв'язків з медичними закладами, науковими та іншими організаціями з питань охорони праці, організація впровадження їх рекомендацій у виробництво.
2.3. Спеціалісти служби охорони праці мають право:
а) представляти військову частину в державних та громадських установах при розгляді питань охорони праці;
б) безперешкодно (згідно з установленим порядком) у будь-який час відвідувати виробничі об'єкти, структурні підрозділи військової частини з метою перевірки стану безпеки, гігієни праці та виробничого середовища;
в) видавати командирам (начальникам) перевірених об'єктів, цехів, виробництв обов'язкові для виконання приписи (додаток N 2 до цього Положення);
г) зупиняти роботу виробництв, дільниць, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю або здоров'ю працюючих;
д) одержувати від посадових осіб необхідні відомості, документи і пояснення (письмово чи усно) з питань охорони праці;
е) вимагати від посадових осіб відсторонення від роботи працюючих, які не пройшли медичного огляду, навчання, інструктажу, перевірки знань з охорони праці, не мають допуску до відповідних робіт або порушують нормативні акти про охорону праці;
є) подавати командиру військової частини (керівнику підприємства) подання про притягнення до відповідальності працюючих, які порушують вимоги нормативних актів з охорони праці;
ж) порушувати клопотання про заохочення працюючих, які беруть активну участь у підвищенні безпеки та поліпшенні умов праці.
3. Служби охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань та з'єднань
3.1. Служба охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань та з'єднань входить до складу зазначених вище формувань і підпорядковується безпосередньо командуючим видами Збройних Сил України, військами військових округів (оперативно-територіальних командувань), начальникам управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, командирам корпусів, з'єднань відповідно. Служби забезпечуються обладнанням згідно з Переліком контрольно-вимірювального обладнання для служб охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань та з'єднань (додаток N 3 до цього Положення).
3.2. На посаду керівника служби охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, що підлягають заміщенню особами офіцерського складу, призначаються офіцери, які відповідають вимогам п.1.6 цього Положення в порядку, визначеному Номенклатурою посад для призначення осіб офіцерського складу, затвердженою наказом міністра оборони України від 11.12.95 р. N 320, за узгодженням з начальником управління державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України.
3.3. Служба охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань та з'єднань виконує такі основні функції:
а) опрацювання ефективної цілісної системи управління охороною праці, сприяння удосконаленню діяльності у цьому напрямі кожного підрозділу охорони праці підпорядкованих військових частин;
б) проведення оперативно-методичного керівництва роботою з охорони праці підпорядкованих військових частин;
в) розробку рекомендацій, спрямованих на підвищення рівня безпеки, гігієни праці та поліпшення стану виробничого середовища у військових частинах;
г) сприяння впровадженню у виробництво досягнень науки і техніки;
д) забезпечення військових частин інформацією з питань охорони праці, у тому числі про причини аварій і нещасних випадків та підготовка пропозицій щодо їх запобігання;
е) участь у формуванні розділу "Охорона праці" у колективному договорі;
є) облік та аналіз нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, а також шкоди від цих подій;
ж) контроль за розробкою перспективних та поточних планів роботи щодо створення безпечних та нешкідливих умов праці у підконтрольних військових частинах;
з) підготовку статистичних звітів з питань охорони праці та подання їх згідно з Табелем термінових донесень статистичної звітності для підприємств, організацій та установ Міністерства оборони України;
и) організація навчання, підвищення кваліфікації і перевірки знань посадових осіб служб охорони праці військових частин, проведення з ними нарад, семінарів;
і) участь у роботі комісій по розслідуванню групових нещасних випадків та нещасних випадків зі смертельним наслідком, які трапилися у підконтрольних військових частинах;
ї) розробку положень, типових інструкцій, інших нормативних актів з охорони праці;
к) контроль за дотриманням чинного законодавства, міжгалузевих, галузевих та інших нормативних актів, виконанням посадових і виробничих інструкцій з питань охорони праці, а також за виконанням підконтрольними військовими частинами наказів, розпоряджень з питань охорони праці, приписів органів державного нагляду і заходів щодо усунення причин нещасних випадків і аварій, які визначені в актах розслідувань;
л) контроль за відповідністю нормативним актам про охорону праці машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, технологічних процесів, засобів протиаварійного, колективного та індивідуального захисту працюючих, наявністю технологічної документації на робочих місцях і своєчасним проведенням навчання та інструктажів працюючих, атестації та переатестації з питань безпеки праці посадових осіб та осіб, які виконують роботи підвищеної небезпеки, а також дотримання вимог безпеки при виконанні цих робіт;
м) контроль за своєчасним забезпеченням працюючих засобами індивідуального захисту, лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, миючими засобами, санітарно-побутовими приміщеннями;
н) контроль за використанням праці неповнолітніх, жінок та інвалідів згідно з діючим законодавством;
о) контроль за своєчасним і повним перерахуванням коштів до регіонального та галузевого фондів охорони праці;
п) надання допомоги підконтрольним військовим частинам у вирішенні питань передбачених п.2.2 цього Положення, а також у використанні вітчизняного та зарубіжного досвіду з охорони праці, пропаганді безпечних і нешкідливих умов праці, координації робіт з лабораторіями, що проводять оцінку санітарно-гігієнічних умов праці, та в залученні науково-дослідних, навчальних та інших організацій до розробок з охорони праці;
р) координація роботи служб охорони праці військових частин;
с) розгляд листів, заяв та скарг працюючих з питань охорони праці.
3.4. Спеціалісти служби охорони праці мають право:
а) представляти відповідний вид Збройних Сил України, військовий округ (оперативно-територіальні командування), управління центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднання, з'єднання в державних та громадських установах при розгляді питань охорони праці;
б) безперешкодно (згідно з установленим порядком), у будь-який час, відвідувати з метою перевірки стану безпеки, гігієни праці та виробничого середовища підконтрольні військові частини, виробничі об'єкти та структурні підрозділи;
в) видавати за результатами перевірок командирам військових частин обов'язкові для виконання приписи (додаток N 2 до цього Положення);
г) вимагати від посадових осіб відсторонення від роботи працюючих, які не пройшли медичного огляду, навчання, інструктажу, перевірки знань з охорони праці, не мають допуску до відповідних робіт, показали при перевірці незадовільні знання або порушують нормативні акти про охорону праці;
д) надсилати командирам військових частин подання про притягнення до відповідальності працівників та посадових осіб, які порушують вимоги щодо охорони праці;
е) порушувати клопотання про заохочення працюючих і посадових осіб, які беруть активну участь у підвищенні безпеки та поліпшенні умов праці;
є) перевіряти роботу служб охорони праці підконтрольних військових частин;
ж) залучати спеціалістів військових частин (за узгодженням з їх командирами чи начальниками) до перевірок додержання вимог законодавства про охорону праці.
Додаток N 1
до Положення про службу
охорони праці у Збройних
Силах України
Розрахунок чисельності служби охорони праці у Збройних Силах України*
1. Розрахунок чисельності служби охорони праці військової частини.
У військовій частині при чисельності працюючих до 50 чоловік (виробнича сфера**) або при чисельності працюючих до 100 чоловік (невиробнича сфера***) штатна служба не створюється, а її функції покладаються на одного із спеціалістів або особу офіцерського складу, які мають відповідну підготовку.
У військовій частині при чисельності працюючих від 51 до 500 чоловік включно (виробнича сфера**), від 101 до 500 чоловік (невиробнича сфера***) такий підрозділ складається з одного спеціаліста (офіцера, інженерно-технічного працівника) з охорони праці, який має відповідну підготовку.
---------------
* Розроблено відповідно до Закону України "Про охорону праці" та Рекомендацій щодо структури та чисельності служби охорони праці, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 03.08.93 р. N 73.
** До виробничої сфери відносяться: військові частини (підприємства), які займаються виробництвом продукції, будівництвом, транспортними послугами, ремонтом, реконструкцією, налагодженням устаткування, обладнання, механізмів і споруд, а також сільськогосподарські підприємства, лісові господарства, квартирно-експлуатаційні частини.
*** До невиробничої сфери відносяться: медичні, учбові, наукові, культурні, торгові установи і заклади тощо.
При використанні у виробництві вибухових матеріалів або сильнодіючих отруйних речовин такий підрозділ повинен складатися з двох спеціалістів.
Розрахунок чисельності спеціалістів підрозділів охорони праці у військових частинах з числом працюючих більше 500 чоловік здійснюється за формулою:
Рср. Кв
М1=2+---------, де: М1 - чисельний склад служби охорони праці;
Ф Рср - середньооблікова чисельність працюючих
у військовій частині;
Ф - ефективний річний фонд робочого часу
спеціаліста з охорони праці, що дорівнює
1820 годинам, який враховує втрати робочого
часу на можливі хвороби, відпустки, тощо;
Кв - коефіцієнт, що враховує шкідливість та
небезпечність виробництва;
Рв+Ра
Кв=1+---------, де: Рв - чисельність працюючих з шкідливими
Рср. речовинами;
Ра - чисельність працюючих на роботах з
підвищеною небезпекою (що підлягає щорічній
атестації з охорони праці).
Пояснення: Кв - максимально може дорівнювати трьом.
2. Розрахунок чисельності служб охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, об'єднань та з'єднань.
Р2+К2
М2=2+---------, де: М2 - чисельний склад служби охорони праці;
Ф Р2 - кількість військових частин, що мають
чисельність працюючих більше 150 чол.;
----------------------- ----
|Кількість військових | | К2 - коефіцієнт, що враховує
|частин зі шкідливим та | | кількість військових частин зі
|небезпечним виробницт- | К2 | шкідливим та небезпечним
|вом, навчальних закла- | | виробництвом, навчальних закладів,
|дів, які мають свої ви-| | що мають свої виробничо-навчальні
|робничо-навчальні бази | | бази;
|-----------------------|----| Ф - ефективний річний фонд
|при відсутності і до 10| 7 | робочого часу спеціаліста з
|-----------------------|----| охорони праці (1820 годин).
|від 11 до 100 | 10 |
|-----------------------|----|
|більше 100 | 20 |
----------------------- ----
Примітка: Дробові числа до 0,5 зменшуються, більше 0,5
збільшуються до цілого числа.
Додаток N 2
до Положення про службу
охорони праці у Збройних
Силах України
МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ
______________________________________________ (Підрозділ охорони праці Збройних Сил України)
Припис N ____
від "____" ____________199__ р.
Кому _____________________________________________________________
(прізвище, ім'я та по батькові),
__________________________________________________________________
(посада особи, якій видається припис)
Згідно з Законом України "Про охорону праці" та з метою забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці пропоную Вам усунути такі порушення та недоліки:
---- -------------- ------------------- ----------
N.N.|Виявлені пору-|Запропонований тер-|Відмітка
п.п.|шення та недо-|мін усунення пору- |про вико-
|ліки |шень і недоліків |нання
----|--------------|-------------------|----------
1 | 2 | 3 | 4
---- -------------- ------------------- ----------
Порушення, зазначені в пунктах ______ припису, призвели до виникнення виробничої ситуації, що загрожує життю (здоров'ю) працюючих (населенню, що живе на цій території).
Керуючись ст.23 Закону України "Про охорону праці",
забороняю з "___" годин "____" __________19__ р. експлуатацію
__________________________________________________________________
(вказати назву об'єкта, дільниці, цеху,
__________________________________________________________________
виробництва)
Припинені роботи можуть бути поновлені з письмового дозволу особи, яка заборонила роботи, або її начальника, після усунення зазначених порушень.
Про виконання припису після закінчення зазначених у ньому
термінів прошу письмово доповісти у ______________________________
(назва органу, що
__________________________________________________________________
видав припис)
Припис видав:
Припис отримав:
Примітка: припис спеціаліста з охорони праці може скасувати в
письмовій формі, лише посадова особа, якій
підпорядкована служба охорони праці; особа, що допустила
самовільний пуск в експлуатацію зупиненого об'єкта,
притягається до відповідальності згідно з чинним
законодавством.
Додаток N 3
до Положення про службу
охорони праці у Збройних
Силах України
Перелік контрольно-вимірювального обладнання для служб охорони праці видів Збройних Сил України, військових округів (оперативно-територіальних командувань), управлінь центрального апарату Міністерства України, військових об'єднань та з'єднань
Для визначення рівнів:
1. Температури: ртутні термометри; психрометри М-34, МВ-4; електричний термометр ЕТП-М; вимірювач температури і вологості ІТВ-1.
2. Вологості: психрометр аспіраційний МВ-4.
3. Швидкості руху повітря: термоанемометр ЕА-2М; анемометр крильчастий АСО-3; анемометр чашечний МС-13.
4. Теплових випромінювань: антиномір АТ-50. 5. Освітлення: люксомір Ю-1.
6. Шуму: вимірювач шуму і вібрації ІШВ-1; шумомір інспекторський Ш-1.
7. Ефективності вентиляції: психрометр аспіраційний МВ-4.
8. Електромагнітного випромінювання: вимірювач щільності потоку ПЕ-9 (ПО-1).
9. Запиленості: аспіратор 822; аспіратор ПРУ-1; аспіратор електричний автоматичний АЕРА.
10. Наявності газу і пару в повітрі: калориметр фотоелектричний ФЕК-М; ФЕК-і-57.
11. Опору ізоляції електропроводки: мегаометр типу МС-05 заводу "Енергоприлад".